ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" лютого 2014 р.
Справа № 5023/3926/11

вх. № 3926/11

Суддя господарського суду Савченко А.А.

при секретарі судового засідання
Березкіна А.Д.

за участю:

кредитора ФОП ОСОБА_1, особисто за
паспортом

представника кредитора АТ "Райффайзен
Банк Аваль" - Мікуліна Т.О., дов. №1352/13
від 23.08.13р.

арбітражного керуючого - Білий В.В.,
свідоцтво НОМЕР_2 від 21.01.2013р.

Розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_5, м. Харків

до ФОП ОСОБА_5, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 21.06.2011 р. ФОП ОСОБА_5
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
ОСОБА_6, який був зобов'язаний
відповідно до ст.ст. 47-49 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
виконати дії, передбачені вказаною
статтею, завершити ліквідаційну
процедуру та надати суду відповідні
документи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18.09.2013р.
призначено до слухання звіт
ліквідатора на "10" жовтня 2013 р. о 10:00,
зобов'язано ліквідатора надати суду
всі докази виконання ліквідаційної
процедури.

10 жовтня 2013 року у зв'язку з відпусткою
судді Усатого В.О. автоматизованою
системою документообігу
господарського суду Харківської
області справу №5023/3926/11 призначено для
розгляду судді Савченко А.А.

10 жовтня 2013р. до суду надійшла заява
ліквідатора ФОП ОСОБА_5 арбітражного
керуючого ОСОБА_6 про визнання угоди
недійсною (вх. №37422 від 10.10.2013р.), в якій
він просить суд:

- визнати недійсним Договір
купівлі-продажу 1/2 частини житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрованого в
реєстрі за № 666, укладений між
ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним
керуючим ОСОБА_6 та ОСОБА_8
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
проживає за адресою: АДРЕСА_2);

- визнати недійсним Договір купівлі
продажу 1/2 частини житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстрованого в реєстрі за № 669,
укладений між ліквідатором ФОП ОСОБА_5
арбітражним керуючим ОСОБА_6 та ОСОБА_8
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
проживає за адресою: АДРЕСА_2);

- повернути житловий будинок з
надвірними будівлями, загальною площею
143,5 кв. м, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, до ліквідаційної маси ФОП
ОСОБА_5

Ухвалами суду від 10.10.2013р. було
призначено до розгляду відповідну
заяву та відкладено слухання звіту
ліквідатора на "28" листопада 2013 р.
Ліквідатора було зобов'язано надати
суду докази належних повноважень
ліквідатора (свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого), докази виконання
ліквідаційної процедури.

28.11.2013 р. до суду надійшов відзив
кредитора ФОП ОСОБА_1 на заяву про
визнання угоди недійсною, в якому
кредитор просить залишити заяву ОСОБА_6
без розгляду, так як він не має права
підписувати заяву про визнання угоди
недійсною, оскільки не має права
виконувати обов'язки ліквідатора, так
як не отримав свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого та не уклав відповідний
договір страхування.

28.11.2013р. до суду надійшло клопотання
кредитора ФОП ОСОБА_1 про призначення
ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражного
керуючого Погорілої О.І.

Ухвалами господарського суду
Харківської області від 28.11.2013р. та від
09.01.14р. слухання звіту ліквідатора та
заяви про визнання недійсним договору
було відкладено та зобов'язано
учасників судового процесу виконати
вимоги попередніх ухвал суду в повному
обсязі.

29 січня 2014 року до суду надійшла заява
арбітражного керуючого Косиневського
М.А. на участь у справі про банкрутство
ФОП ОСОБА_5

06 лютого 2014 року до суду надійшла заява
арбітражного керуючого Білого В.В. на
участь у справі про банкрутство ФОП
ОСОБА_5

06 лютого 2014року до суду надійшов звіт
ліквідатора про хід ліквідаційної
процедури та заява, в якій ліквідатор
просить суд звільнити його від
виконання обов'язків ліквідатора ФОП
ОСОБА_5 по справі №5023/3926/11 у зв'язку з
неможливістю виконання своїх
обов'язків. У звіті зазначається про те,
що єдиним активом ФОП ОСОБА_5 був
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, з реалізації якого було
проведено відкриті торги, про що було
складено протокол № 1 проведення
торгів від 25.07.2011р. За результатами
проведених торгів було підписано
договори купівлі-продажу, але в
договорах помилково передбачено, що в
рахунок погашення вартості майна
ліквідатором було отримано грошові
кошти ще до підписання договору. На
теперішній час грошові кошти від
ОСОБА_8 до ліквідатора не поступали.
Дзержинським РВ ХМУ ГУМВС України було
відкрито кримінальне провадження за
даним фактом і слідчі дії по вказаному
провадженню тривають. Щодо
кредиторських вимог, зазначається, що у
заяві про порушення провадження у
справі було визначено кредиторську
заборгованість в сумі 361000,00 грн., але
зобов'язання ФОП ОСОБА_5 перед ОСОБА_11
припинилися 13 квітня 2011р. у зв'язку зі
смертю ФОП ОСОБА_11, що підтверджено
витягом з реєстру станом на 13.04.2011р., а
ухвала про порушення провадження у
справі була винесена 24 травня 2011р.
Ліквідатор зазначає, що станом на день
винесення ухвали мінімальний розмір
беспірних вимог кредиторів становив
288000,00 грн., а розмір кредиторських вимог
ФОП ОСОБА_5без урахування вимог ФОП
ОСОБА_11 - 91000,00 грн., тобто значно менше,
ніж вимагається законом. Крім того, в
рамках кримінального провадження було
проведено експертне дослідження
документів, що підтверджують цю
кредиторську заборгованість, за
висновком якого встановлено, що підпис
ОСОБА_11 на вказаних документах був
підроблений. Щодо Банку, зазначається,
що Банк на вимогу ліквідатора не надав
інформації про розмір кредиторських
вимог, тому оформлення реєстру вимог
кредиторів з урахуванням банку поки не
здійснено.

07 лютого 2014р. до суду надійшло
клопотання кредитора ФОП ОСОБА_1 про
призначення ліквідатором ФОП ОСОБА_5
арбітражного керуючого Білого В.В.

В судовому засіданні кредитор ФОП
ОСОБА_1 зазначив, що є кредитором ФОП
ОСОБА_5 і його заборгованість
підтверджена договором про надання
послуг та актом виконаних робіт за
договором. Крім того, просить залишити
заяву про визнання договору недійсним
без розгляду з підстав, викладених у
відзиві, та призначити ліквідатором
ФОП ОСОБА_5 арбітражного керуючого
Білого В.В.. Проти кандидатури
арбітражного керуючого Косиневського
М.А. заперечує.

Представник кредитора АТ "Райффайзен
Банк Аваль" також просить залишити
заяву про визнання недійсним договору
без розгляду у зв'язку з відсутністю у
ОСОБА_6 повноважень на її подачу до
суду, стосовно кандидатури ліквідатора
просить вирішити це питання на розсуд
суду.

У відповідності до вимог Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом""( в редакції
Закону № 784 -14 від 30.06.99, ВВР, 1999, N 42 - 43, ст.
378 із наступними змінами), що діяв до
18.01.2013р. ( далі - Закон про банкрутство)
звіт ліквідатора є підсумковим
документом, який підтверджує належне
проведення ліквідатором всіх заходів
ліквідаційної процедури, повне
вчинення ним дій по виявленню
кредиторів та активів боржника, за
результатами розгляду якого суд
приймає відповідне рішення.

Даючи оцінку звіту ліквідатора ФОП
ОСОБА_5 ОСОБА_6, поданому до суду 08.10.2012р.
та 06.02.2014р. та поданим до нього
письмовим доказам, дослідивши
матеріали справи у їх сукупності, в
тому числі подані до заяви про
порушення провадження у справі
договори, акти, листування, вимоги
кредиторів банкрута, вислухавши
пояснення учасників судового процесу,
суд вважає необхідним зазначити
наступне.

Згідно частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим Кодексом з
урахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

У відповідності до частини 2 статті 34
ГПК України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи вбачається, що
боржник здійснював підприємницьку
діяльність та набув статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця серія НОМЕР_3 від 10.03.2004р.,
місце проведення державної реєстрації
- Виконавчий комітет Харківської
міської ради, дата проведення
державної реєстрації 10.03.2004 року, номер
запису про проведення державної
реєстрації 2 081760, дата заміни
свідоцтва - 03.07.2008 року, та витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується витягом - серія АЄ №
254225 станом на 29.04.2011року.

20 травня 2011р. ФОП ОСОБА_5 звернувся до
суду з заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство в
порядку ст.7,47,49 Закону про банкрутство.
На підтвердження невиконаних грошових
зобов'язань в сумі 361000,00 грн.,
безпосередньо пов'язаних з
підприємницькою діяльністю, та
неможливістю їх виконати надав низку
письмових документів. Постановою суду
від 21.06.2011р. ФОП ОСОБА_5 було визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Ліквідатором було складено реєстр
вимог кредиторів ( т.1, а.с.146-150), за
змістом якого кредиторами банкрута є
ФОП ОСОБА_11,ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_12 та КП
«Хірківські теплові мережі». Зі звіту
ліквідатора вбачається, що АТ
"Райффайзен Банк Аваль", не було
включено до реєстру вимог кредиторів,
оскільки на його запит про бажання
включити його до реєстру вимог
кредиторів та повідомлення відомостей
щодо розміру кредиторської
заборгованості на теперішній час не
було отримано від банку інформації про
розмір кредиторських вимог.

Відповідно до матеріалів справи
боржник мав у власності житловий
будинок за адресою - АДРЕСА_1, який
знаходився в іпотеці ПАТ
"Райфайзен банк Аваль" в забезпечення
належного виконання ОСОБА_5 власних
зобов'язань за кредитним договором №
014/1647/74/103601 від 09.10.2008р.,з реалізації
якого було проведено відкриті торги,
про що було складено протокол № 1
проведення торгів від 25.07.2011р. За
результатами проведених торгів було
укладено договори купівлі-продажу між
ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним
керуючим ОСОБА_6 та ОСОБА_8
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
проживає за адресою: АДРЕСА_2), які були
посвідчені приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстровані в
реєстрі за № 666 та 669.

Відповідно до вимог статті 47 Закону про
банкрутство заява про порушення справи
про банкрутство
громадянина-підприємця може бути
подана в господарський суд
громадянином-підприємцем, який є
боржником, або його кредиторами.

Визнаний судом розмір кредиторських
вимог до боржника стосується не лише
стадії порушення справи про
банкрутство, а має безпосереднє
правове значення в інших судових
процедурах банкрутства, в тому числі на
стадії ліквідаційної процедури.

Положення ст. 53 Цивільного кодексу
України передбачають, що фізична особа,
яка неспроможна задовольнити вимоги
кредиторів, пов'язані із здійсненням
нею підприємницької діяльності, може
бути визнана банкрутом у порядку,
встановленому законом.

Такий порядок передбачений, зокрема,
ст.ст. 47, 48 Закону про банкрутство.

Норми ст. 47 Закону про банкрутство
встановлюють особливості щодо порядку
порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця. Виходячи з
положень цієї статті обов'язковим є
також дотримання загальних умов при
зверненні із заявою про порушення
справи про банкрутство, визначених
нормами ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство:
щодо безспірності кредиторських вимог
до громадянина-підприємця, відносно
якого порушується справа про
банкрутство, розміру цих вимог -не
менше 300 мінімальних розмірів
заробітної плати, та незадоволення цих
вимог більше ніж протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку.

Дотримання вказаних умов (як
спеціальних, так і загальних) є
обов'язковим, відповідно до Закону про
банкрутство, при зверненні із заявою
про порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця, які (умови)
складають предмет спору у відповідній
справі про банкрутство.

Суд вважає необхідним зазначити, що
положеннями абз. 8 ст. 1 Закону про
банкрутство встановлено, що
безспірними вимогами кредиторів є
вимоги кредиторів, визнані боржником,
інші вимоги кредиторів, підтверджені
виконавчими документами чи
розрахунковими документами, за якими
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Саме з цього моменту грошові вимоги
переходять в категорію безспірних.

Норми ст. 107-1 Цивільного кодексу
України визначають підстави списання
Банком грошових коштів з рахунка
клієнта.

За приписами ч. 1 цієї статті банк може
списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження.

Без такого розпорядження грошові кошти
можуть бути списані з рахунка клієнта
на підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених договором між
банком і клієнтом (ч. 2 вказаної статті).

Враховуючи те, що списання коштів з
рахунків боржника в безспірному
порядку здійснюється державною
виконавчою службою, то порушення
справи про банкрутство можливе лише
після відкриття останньою виконавчого
провадження та саме з цього моменту
починає свій перебіг визначений в ст. 1
та ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство
трьохмісячний термін.

Таким чином, без порушеного щодо
боржника виконавчого провадження та
без доказів невиконання боржником
своїх зобов'язань щодо безспірних
вимог протягом трьох місяців з моменту
порушення такого провадження відсутні
ознаки його неплатоспроможності.

При цьому необхідно звернути увагу на
те, що наявність загрози
неплатоспроможності боржника, тобто
коли оплата вимог одного або декількох
вимог кредиторів призведе до
неможливості виконання зобов'язань
перед іншими кредиторами (ч. 5 ст. 7
Закону про банкрутство), може мати
місце лише у випадку конкуренції
грошових вимог кредиторів у
виконавчому провадженні. Отже, про
загрозу неплатоспроможності боржника,
яка є підставою для ініціювання справи
про банкрутство, свідчить неможливість
задоволення вимог кредиторів виключно
у виконавчому провадженні.

Отже, в будь-якому випадку на момент
подачі заяви про порушення провадження
у справі про банкрутство боржником
повинні бути надані документи, які
підтверджують наявність ознак
неплатоспроможності або її загрози.
Інакше таке банкрутство має ознаки
фіктивного, тобто ініційованого з
метою невиконання зобов'язань.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, боржник, звертаючись із заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство, на підтвердження
безспірності грошових вимог
кредиторів до боржника, а саме перед
кредитором ФОП ОСОБА_1( АДРЕСА_3, сума
заборгованості - 35 000,00грн.) надав копію
договору № 45/12 від 15.04.2010р. на надання
юридичних послуг за представництво та
акт виконаних робіт від 15.11.2010р., за
змістом якого виконано роботи за
договором на суму 35000 грн.( т.1, а.с.16-20);
перед ОСОБА_12( АДРЕСА_4 - 56 000, 00 грн.)
надав договір позики грошей від 10.01.2009р.
на суму 56000 грн.( т.1, а.с.29). Слід
зазначити, що за умовами договору(п.4)
сплата позики має підтвердитися
Позикодавцем відповідною розпискою
про одержання грошей, яку ОСОБА_12
зобов'язана видати ОСОБА_5 зразу після
отримання платежу. Відповідної
розписки до заяви про порушення
провадження у справі не додано. Крім
того, на підтвердження безспірності
вимог перед ФО-П ОСОБА_11( АДРЕСА_5 - 270
000,00 грн.) надано договір оренди
обладнання від 15.01.2009р., укладений між
ФО-П ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_5, акти
приймання - передачі майна за
договором, листування сторін та акти
звірки розрахунків.

Всі вищеперелічені документи не є
виконавчими документами відповідно до
переліку виконавчих документів,
визначених Законом України "Про
виконавче провадження". Отже, вимоги
кредиторів, а саме ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_12,
ФОП ОСОБА_11 не підтверджені
виконавчими документами, а тому не є
безспірними в розумінні положень
Закону про банкрутство.

Таким чином, ФОП ОСОБА_5 на час
звернення до суду з заявою про
порушення справи про банкрутство не
надано належних доказів безспірності
грошових вимог до боржника, оскільки
матеріали справи не містять копій
судових рішень про стягнення
відповідних грошових сум, наказів
судів про їх стягнення, виконавчих
листів, виданих судом, постанов
Державної виконавчої служби про
відкриття виконавчого провадження
стосовно стягнення заборгованості з
ФОП ОСОБА_5

Суд вважає необхідним зазначити, що
ліквідатором ОСОБА_6 13.11.2012р. було
подано до суду заяву про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
від 21.06.2011р. про визнання боржника
банкрутом. Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.12.2012р. було
відмовлено у задоволенні заяви про
перегляд постанови суду з підстав
пропуску строку, визначеного ст.113 ГПК
України для подання такої заяви.
Оскільки судом при розгляді
відповідної заяви досліджувалися лише
обставини проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_11 у разі його
смерті та визначення дати, коли про це
стало відомо ліквідатору, а оцінка всім
обставинам справи, зокрема
безспірності грошових вимог
кредиторів, не надавалась, суд вважає,
що ця обставина не є перешкодою для
надання оцінки всім доказам, що
містяться у матеріалах справи та
винесення об'єктивного та законного
рішення.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судове рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Отже, враховуючи, що провадження у
даній справі порушено в порушення
вимог ст.34 ГПК України, дана справа не
може розглядатися далі та провадження
по ній підлягає припиненню.

Пунктом 36 Постанови Пленуму ВГСУ від
18.12.2009 №15 "Про судову практику у справах
про банкрутство" передбачено, що
законом (2343-12) не врегульовано
подальшого перебігу провадження у
справі у випадках, коли у встановленому
законодавством порядку виявлено
безпідставність вимог кредитора
(кредиторів), за заявою якого (яких) було
порушено справу про банкрутство
боржника, або коли порушено
провадження у справі про банкрутство
підприємств, стосовно яких діє
законодавча заборона порушувати
справи про банкрутство. У таких
випадках судам слід припиняти
провадження у справі на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(2343-12) (за відсутності інших підстав для
такого припинення) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України (за
відсутністю предмету спору).

Така ж правова позиція Верховного Суду
України викладена в Інформаційному
листі ВГСУ від 27.02.2012р. №01-06/224/2012 "Про
доповнення до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.20112р. №01-06/249 "Про постанови
Верховного Суду України, прийняті за
результатами перегляду судових рішень
господарських судів".

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що провадження у справі
підлягає припиненню на підставі пункту
7 частини першої статті 40 Закону (2343-12)
та пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК
України.

Оскільки провадження у справі про
банкрутство ФОП ОСОБА_5 підлягає
припиненню, суд не вбачає будь-яких
правових підстав для розгляду заяв
арбітражних керуючих Косиневського
М.А., Погорілої О.І. та Білого В.В. на
участь у справі про банкрутство ФОП
ОСОБА_5

Стосовно заяви ліквідатора ФОП ОСОБА_5
арбітражного керуючого ОСОБА_6 про
визнання угоди недійсною суд вважає
необхідним зазначити, що матеріали
справи свідчать про те, що арбітражний
керуючий ОСОБА_6( ліцензія серії НОМЕР_4
від 02.07.2010р.) не звернувся до
Міністерства юстиції за заміною
ліцензії на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого (
розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) на свідоцтво про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора).(т.2, а. с. 204).

Відповідно до ч.6 Розділу Х «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
новій редакції, з дня набрання чинності
цим законом протягом 6 місяців
продовжують діяти ліцензії, які
безоплатно державним органом з питань
банкрутства замінюються за заявою
арбітражного керуючого на відповідне
свідоцтво. По закінченні цього строку
ліцензії втрачають чинність. Оскільки
арбітражний керуючий ОСОБА_6 не
звернувся з відповідною заявою про
заміну ліцензії, його ліцензія на право
здійснення діяльності арбітражного
керуючого ( розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
втратила чинність після 18.07.2013р..

Оскільки заяву про визнання угоди
недійсною ним було подано до суду 10
жовтня 2013р., тобто по закінченні
встановленого законом строку і ним не
було отримане свідоцтво на право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора), суд
вважає, що він не має належних
повноважень на звернення до суду з
відповідною заявою. Відтак, суд вважає
необхідним заяву про визнання угоди
недійсною залишити без розгляду на
підставі п.1. ст.81 ГПК України.

Стосовно прохання кредитора ФОП
ОСОБА_1, викладеного у відзиві на заяву
про визнання угоди недійсною щодо
повідомлення про факт вчинення ОСОБА_6
злочину за ст.190 та 191 КК України
Прокуратуру або орган досудового
розслідування, суд вважає, що
необхідність відповідної дії
кредитором не доведена належними
доказами.

Керуючись ст.80 п.1-1, 81 ч.1, 86 ГПК України,
ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про визнання угоди недійсною (
вх.37422 від 10.10.2013р.) залишити без
розгляду на підставі п.1 ст.81 ГПК
України.

Провадження у справі про банкрутство
ФОП ОСОБА_5 припинити на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(2343-12) та пункту 1-1 частини першої статті
80 ГПК України.

Ухвалу направити ліквідатору,
кредиторам, банкруту, Управлінню з
питань банкрутства у Харківській
області, Дзержинський ВДВС ХМУЮ,
державному реєстратору, ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова.

Суддя
Савченко А.А.