ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
Справа № 915/88/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської
області у складi головуючого суддi
Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дроботун
Л.Ю.,

представника позивача: Степаненко О.О. -
дов. №01/53-243 від 27.12.2013,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у судовому засіданні
справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго»

(юр. адреса: 54017,
м.Миколаїв, вул..Громадянська, 40

поштова адреса: 54055,
м.Миколаїв, вул.Чигрина, 94)

до відповідача: Будинкоуправління №1
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Миколаєва

(54025,
м.Миколаїв, пр.Героїв Сталінграду, 95)

про: стягнення 5096,75 грн., з яких: 2894,31 грн.
пені, 667,91 грн. - 3% річних та 1534,53 грн.
інфляційних витрат, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача 2894,31 грн. пені, 667,91 грн. - 3%
річних та 1534,53 грн. інфляційних витрат
за порушення умов договору №44/3357 від
03.12.2007.

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначає, що в порушення
приписів чинного законодавства та умов
договору №44/3357 від 03.12.2007 відповідач за
активну електроенергію, яка була
поставлена за період липень - грудень
2013 року, січень 2014 року розраховувався
несвоєчасно, тому, у зв'язку з
порушенням строків оплати наданих
послуг, відповідачу нараховані пеня, 3%
річних та інфляційні витрати.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, відзив на
позовну заяву не надав, причин неявки
суду не повідомив. Про час та місце
розгляду справи відповідач був
належним чином повідомлений ухвалою
суду від 30.01.2014, яка надіслана за
юридичною адресою відповідача та
отримана останнім, про що свідчить
підпис представника на повідомленні
про вручення поштового відправлення
(а.с.45).

Враховуючи належне повідомлення
відповідача про судовий розгляд
справи, суд, керуючись ст.75 ГПК України,
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 26.02.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до
уваги наступне.

03.12.2007 між сторонами було укладено
договір на постачання електричної
енергії №44/3357 з додатками (надалі -
Договір №44/3357) (а.с.11-21), згідно якого
постачальник (позивач у справі)
зобов'язаний продати електричну
енергію в обсягах, визначених у Додатку
№1, для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 444,1 кВт, а
споживач (відповідач у справі)
зобов'язаний оплатити постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснювати
інші платежі згідно з умовами цього
договору. Строк дії договору сторони
визначили з дати підписання до 31.12.2008, а
в частині розрахунків до повного їх
завершення. Договір вважається
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну дії договору жодною із сторін
не буде заявлено про його припинення
або перегляд його умов.

У суду відсутні докази розірвання
даного договору.

За умовами п.2.2 Договору №44/3357, позивач
зобов'язався постачати споживачу
електричну енергію в обсягах,
визначених відповідно до розділу 5 та з
урахуванням умов розділу 6 Договору
(додаток №1 «Обсяги постачання
електричної енергії споживачу та
субспоживачу»).

Позивачем умови договору виконувались
належним чином, що відповідачем не
заперечується.

Так, на виконання умов договору,
позивач в період з липня по грудень 2013
року, січень 2-14 року поставляв
відповідачу активну електричну
енергію, що підтверджується актами
споживача про використану
електроенергію та виставленими
рахунками (а.с.21-35).

Відповідно до п.п.2.3.2, 2.3.3, 2.3.4 Договору
№44/3357, споживач зобов'язався
дотримуватись режиму споживання
електричної енергії, згідно з умовами
розділу 5 Договору та режиму роботи
електроустановки згідно Додатку №2
«Перелік об'єктів споживача»,
оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі згідно з
умовами Договору та додатків №10
«Порядок розрахунків».

Пунктами 1 та 2 Додатку №10 до Договору
№44/3357 сторони обумовили порядок
розрахунків за надані послуги з
постачання електроенергії, за якими
розрахунковим вважається період з 16
числа місяця до також числа наступного
місяця. Покази розрахункових засобів
обліку відповідно до переліку об'єктів
споживача і точок комерційного обліку
фіксуються споживачем на звітну дату
кожного місяця та оформлюються «Актом
про використану електричну енергію» по
наведеному у Додатку №4 зразку у 2-х
примірниках по одному для кожної
сторони. Обсяг фактично спожитої за
розрахунковий період електроенергії з
урахуванням розрахункової величини
втрат на ділянці мережі від місця
встановлення засобів обліку до межі
балансової належності електромереж
визначається відповідно до «Акту про
використану електричну енергію».
Рахунок на оплату за фактично
використану за розрахунковий період
електричну енергію має бути оплачений
споживачем протягом 5 операційних днів
з дня отримання.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України
та ст.193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного та
Господарського кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного
кодексу України, за договором послуг
одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідачем, розрахунки за поставлену
активну електроенергію були отримані,
але сплачені з порушенням встановлених
договором строків оплати.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

На підставі вказаної норми, позивач
просить стягнути з відповідача 3%
річних у сумі 667,91 грн. за період з 19.11.2013
по 20.01.2014 та інфляційні витрати за
період з 30.09.2013 по 20.01.2014, що становить
1534,53 грн.

Перевіривши розрахунки нарахування
інфляційних витрат та 3% річних, які
відповідачем не заперечені, суд вважає
позовні вимоги в цій частині
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

У відповідності до ст..49 ГПК
України, судовий збір підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 821, 84, 85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Будинкоуправління №1
Квартирно-експлуатаційного відділу
м.Миколаєва, 54025, м.Миколаїв, пр.Героїв
Сталінграду, 95 (відомості про
банківські реквізити відсутні, ) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго», 54055, м.Миколаїв,
вул.Громадянська, 40 (р/р 01 в ОПЕРВ
ОУ ощадному банку України м.Миколаєва,
МФО 326461, ) 2894,31 грн. пені,
667,91 грн. - 3% річних та 1534,53 грн.
інфляційних витрат та 1827,0 грн.
судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя
М.В.Мавродієва

Рішення оформлено у відповідності до
ст.84 ГПК України

та підписано суддею 03 березня 2014 року.