ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.
Справа № 914/1538/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.М.Гнатюк

- Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ФОП
ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 20.01.2014р.

у справі № 914/1538/13

за позовом: ТзОВ « 1000 дрібниць»

до: ФОП ОСОБА_2

про: зобов'язання усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою та
стягнення судових витрат

З участю представників :

від позивача - Бобер А.М. - представник
(довіреність №б/н від 09.01.2014р.)

від відповідача - ОСОБА_4 - представник.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 20.01.2014р., суддя
Крупник Р.В., в задоволенні заяви ФОП
ОСОБА_2 про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами було
відмовлено. Залишено без змін рішення
господарського суду Львівської
області від 04.06.2013р. у справі № 914/1538/13.

З даною ухвалою не погодилася ФОП
ОСОБА_2 і оскаржила його в апеляційному
порядку, оскільки вважає, що судом
першої інстанції не повністю
досліджено усі обставини справи, що
мають значення для правильного
вирішення спору.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
докази, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду Львівської
області від 20.01.2014р. у справі №914/1538/13 -
без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Львівської області від 04.06.2013р.,
залишеним без змін згідно постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 07.10.2013р. та
постанови Вищого господарського суду
України від 02.12.2013р., позовні вимоги у
справі №914/1538/13 за позовом ТОВ " 1000
дрібниць" до ФОП ОСОБА_2 задоволено
повністю, зобов'язано ФОП ОСОБА_2
усунути перешкоди в користуванні ТОВ "
1000 дрібниць" належною на праві
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,1018га., яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
зобов'язання боржника демонтувати та
винести за межі земельної ділянки
належну боржнику малу архітектурну
форму - залізну конструкцію-лоток типу
"Шанс", яка розміщена на газоні з
північно-східної сторони належного
стягувачеві: ТОВ " 1000 дрібниць"
металевого павільйону магазину " 1000
дрібниць".

30.12.2013р. на адресу господарського суду
Львівської області надійшла заява ФОП
ОСОБА_2 про перегляд рішення
господарського суду від 04.06.2013р. у
справі №914/1538/13 за нововиявленими
обставинами.

При цьому заявник зазначив, що в
мотивувальній частині рішення від
04.06.2013р. суд встановив, що ТОВ " 1000
дрібниць" є єдиним законним
володільцем і користувачем земельної
ділянки на АДРЕСА_1. При цьому, вказана
земельна ділянка або її частина в
користування нікому не передавалась.
Однак, як зазначає заявник, з
листа-відповіді Самбірської міської
ради №2/31-9/789-1749/2-31 йому стало відомо, що
у 2009 році на підставі рішення сесії
Самбірської міської ради частину
земельної ділянки площею 0,0383 га. було
вилучено з земельної ділянки
постійного користування ТОВ " 1000
дрібниць". На думку заявника, вказана
обставина є нововиявленою та такою, що
спростовує доводи господарського суду
про те, що земельна ділянка або її
частина в користування нікому, окрім
ТОВ " 1000 дрібниць" не передавалася або
те, що останнє є єдиним законним
володільцем.

Крім цього, рішення господарського
суду містить посилання на лист
виконавчого комітету Самбірської
міської ради №Г-1139/2-17 від 22.05.2012р. на
звернення ТОВ " 1000 дрібниць" в якому
зазначено, що на земельній ділянці, яка
знаходиться в постійному користуванні
позивача при огляді території на місці,
дійсно виявлено розміщення об'єктів
сторонніх користувачів, а саме - малі
архітектурні форми, які належать,
зокрема, ОСОБА_2 Проте, як вказав
представник заявника, у відповіді
№П-2004/2-17 від 25.10.2013р. голова земельної
комісії повідомив, що 17.05.2013р. земельна
комісія не відбулася і огляду
земельної ділянки не було. З
наведеного, заявник-відповідач робить
висновок про те, що судом неповністю
було досліджено питання зайняття
земельної ділянки відповідачем та
взято до уваги, при цьому, неналежні та
не підтверджені докази, а тому рішення
судів є незаконними.

Також, на думку заявника, питання меж
земельної ділянки господарськими
судами не досліджувалося. Водночас, у
відповіді №36/10 від 28.10.2013р. Самбірський
міський виробничий відділ Центру ДЗК
повідомив заявника, що він не
присвоював кадастровий номер на
земельну ділянку по АДРЕСА_1. Технічна
документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 не
розроблялася, а це означає, що фактичне
визначення меж в натурі (на місцевості)
та обмірів земельної ділянки по
АДРЕСА_1 спеціалістами Самбірського
міського виробничого відділу Центру
ДЗК не проводилося. Як вказано в заяві
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, зазначені обставини не
досліджувалися судами при прийнятті
рішень, хоча зазначались в судовому
засіданні, проте не були взяті до уваги.
Також не враховано, що дані обставини
становлять предмет дослідження,
оскільки є предметом позову.

Відповідно до ст. 112 ГПК України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

З метою забезпечення однакового і
правильного застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України про перегляд рішень, ухвал,
постанов за нововиявленими
обставинами Пленум ВГСУ прийняв
Постанову №17 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами" (надалі - Постанова).

Так, згідно положень пункту 2 та пункту 5
Постанови до нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
які мають значення для правильного
вирішення спору або розгляду справи
про банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими
обставини, що встановлюються на
підставі доказів, які не були своєчасно
подані сторонами чи прокурором. У разі
подання таких доказів у процесі
перегляду судового рішення за
правилами розділу XIII ГПК господарський
суд має винести ухвалу про залишення
судового рішення без зміни.

Також не можуть визнаватися
нововиявленими обставини, на які
посилався учасник судового процесу в
своїх поясненнях в суді будь-якої з
інстанцій, або які могли бути
встановлені судом в разі виконання
вимог процесуального закону, зокрема,
статті 38 ГПК.

Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

Як вбачається з заяви ФОП ОСОБА_2, її
зміст зводиться до того, що
господарськими судами не було
досліджено факт встановлення в натурі
меж земельної ділянки, яка перебуває в
постійному користуванні ТОВ " 1000
дрібниць", а тому рішення про винос за
межі земельної ділянки належної
заявнику малої архітектурної форми -
залізної конструкції-лотку типу "Шанс"
є таким, що не ґрунтується на нормах
закону. Натомість, як стверджує
заявник, в нього є всі докази того, що
документація із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 не
розроблялася і фактичне визначення меж
в натурі (на місцевості) та обмірів
земельної ділянки не проводилося.

На наведені обставини заявник
посилався в суді апеляційної
інстанції, а також в суді касаційної
інстанції, що підтверджується
додатковими поясненнями до
апеляційної скарги, а також касаційною
скаргою і додатковими поясненнями до
неї. А тому, вказані обставини
переглядались судами та не можуть
вважатися нововиявленими.

Судом також встановлено, що заявником в
суді апеляційної інстанції в порядку
ст. 38 ГПК України заявлялося клопотання
про витребування в Управлінні
Держземагенства у Самбірському районі
інформації щодо того чи розроблялася
технічна документація із землеустрою
по встановлення меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості), що розташована
у АДРЕСА_1 та надана ТОВ " 1000 дрібниць" у
постійне користування, а також
інформацію щодо того, чи здійснювалося
фактичне встановлення меж земельної
ділянки в натурі. Однак, як вбачається з
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 07.10.2013р. у
задоволенні вказаного клопотання було
відмовлено у зв'язку із
необгрунтованістю. Відтак, обставини
викладені заявником в заяві не можуть
вважатися нововиявленими, оскільки, як
вже зазначалося, не можуть визнаватися
нововиявленими обставини, які могли
бути встановлені судом в разі
виконання вимог процесуального закону,
зокрема, статті 38 ГПК.

Крім цього, самим заявником-апелянтом
до заяви було додано лист Управління
Держземагенства у Самбірському районі
Львівської області №01-11/2428 від 23.10.2013р.
з якого вбачається, що земельна ділянка
по АДРЕСА_1 знаходиться в постійному
користуванні ТОВ " 1000 дрібниць" для
комерційної діяльності на підставі
Державного акту на праві постійного
користування землею, виданого
відповідно до рішення виконкому
Самбірської міської ради від 23.06.1998р.
№346. Встановлення меж земельної
ділянки здійснювалося на підставі
технічної документації та акту
перевірки і прийомки виконаних робіт
по встановленню зовнішніх меж та
підготовці Державного акту від 14.07.1998р.
Також згідно протоколу №1 від 08.04.1998р.
погодження та закріплення меж
землекористування погоджено всіма
суміжниками.

Також судом першої інстанції
встановлено, що зміст заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, по суті, повністю
відображає зміст касаційної скарги та
письмових пояснень до неї. Як
вбачається з касаційної скарги та
письмових поясненнях до неї, заявник в
суді касаційної інстанції покликався
на ті ж самі обставини та докази, на
котрі він покликається в заяві про
перегляд за нововиявленими
обставинами. А тому, вони не можуть
вважатися нововиявленими. При цьому,
місцевий господарський суд правомірно
відхилив доводи представника заявника,
що вказані обставини та докази що їх
підтверджують є нововиявленими, так як
судом касаційної інстанції вони не
були взяті до уваги, оскільки як
вбачається з постанови Пленуму ВГСУ №17
від 26.12.2011р., визначальним для того, що б
обставини не могли вважатися
нововиявленими є факт посилання
учасником судового процесу на такі
обставини в своїх поясненнях в суді
будь-якої з інстанцій, а не факт
прийняття цих пояснень судом до уваги.

Крім цього, з матеріалів справи
вбачається, що всі нововиявлені
обставини, на котрі ФОП ОСОБА_2
посилається в своїй заяві, ґрунтуються
на переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарськими судами у
процесі розгляду справи, а тому не
можуть вважатися нововиявленими та
братися судом до уваги при розгляді
заяви.

За таких обставин справи апеляційний
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що в
задоволенні заяви ФОП ОСОБА_2 про
перегляд рішення господарського суду
Львівської області від 04.06.2013р. у справі
№ 914/1538/13 слід відмовити, а вказане
рішення залишити без змін.

З огляду на викладене, колегія
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що ухвала
господарського суду Львівської
області від 20.01.2014р. по справі №914/1538/13
винесена з дотриманням норм
матеріального права та процесуального
права, а тому відсутні правові підстави
для її скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105,106 ГПК України
Львівський апеляційний господарський
суд

Постановив:

Ухвалу господарського суду Львівської
області від 20.01.2014 року у справі №914/1538/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
ФОП ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в
господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді:
Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук

«Повний текст постанови виготовлено
28.02.2014р.»