ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

21.01.2014р.
Справа № 917/2382/13

за позовом Фірми "Люстдорф" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю, вул.Коцюбинського, 1,
м.Іллінці, Іллінецький район, Вінницька
область, 22700

до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 253653,67 грн.

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

Секретар судового засідання Жадан
Т.С.

Представники:

від позивача: Гончар О.І. дов. №1244 від
13.12.2013р.

від відповідача: ОСОБА_3 дов. від
14.10.2013р.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається
позовна заява про стягнення 253 653,67 грн.
заборгованостості за Договором
поставки №8 від22.08.2011року.

На виконання вимог ухвали суду
позивачем надані суду витребувані
докази по суті предмету спору (вх.
канцелярії суду №18004 від 17.12.2013р.). Суд
подані докази прийняв та залучив до
матеріалів справи.

Представник відповідача 17.12.2013р. за вх.
канцелярії суду №18043 на виконання
вимог ухвали подав суду відзив на
позовну заяву з додатками. Суд поданий
відзив з додатками прийняв та залучив
до матеріалів справи.

21.01.2014 року позивачем за вх. канцелярії
суду №611 подана заява про зменшення
розміру позовних вимог, в якій
повідомляєтся про часткову сплату
відповідачем заборгованості, а саме за
поставлений товар - 5200,00 грн. та
перераховані на рахунок позивача
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 5073,07 грн. Позивач просить суд
стягнути з ФОП - ОСОБА_1 суму основного
боргу в розмірі 251 053,67 грн. На
підтвердження часткового погашення
відповідачем заборгованості позивач
надав суду платіжні документи. Суд
подану заяву з додатками прийняв та
залучив до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, а також
достатністю документальних доказів в
матеріалах справи для її розгляду по
суті, суд розглядає справу за наявними
в ній матеріалами відповідно до статті
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши і оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, а також за результатами
оцінки поданих сторонами
господарського процесу доказів, у
нарадчій кімнаті суд задовольняє
позовні вимоги виходячи з наступного:

22 серпня 2011 року між Фірмою "Люстдорф" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір
поставки №8.

За умовами Договору, Продавець (Фірма
"Люстдорф" у формі ТзОВ) зобов"язується
передати у власність Покупця (ФОП
ОСОБА_1) Товар, а Покупець в порядку та
на умовах, визначених Догвором
зобов"язується прийняти й оплатити
Товар.

Місце поставки Товару є місце
зазначене у реквізитах Договору або в
заявці "Заявка на неділю", яка прийнята
Продавцем до виконання. Згідно пункту
2.7 Договору загальна кількість Товару,
його часткове співвідношення, одиниця
виміру Товару та ціна одиниці виміру
Товару визначаються Сторонами у
Специфікаціях та накладних, що є
невід"ємними частинами цього Договору.
У випадку не підписання специфікації
стороною то кількість, найменування і
ціна Товару визначаються згідно
накладних, по яких Товар поставлений та
прийнятий Покупцем.

Відповідно до п.4.1 Договору, ціни за
одиницю продукції, що поставляється за
Договором, є вільними визначеними
Сторонами на договірних засадах за
погодженими умовами, не є оптовими,
оптово-відпускними або роздрібними та
включають суду ПДВ, вартість тари,
упаковки, маркування. Ціни
зазначаються у специфікаціях,
накладних, є остаточними і узгодженими
Сторонами відповідно до Договору.
Загальна ціна продукції, складає суму
вартості товару, поставленого по
накладним (п 4.2). Покупець зобов"язаний
здійснити повний розрахунок за
одержану партію товару в
безготівковому порядку по накладних
протягом 14 календарних днів з моменту
поставки, шляхом переказу Покупцем
грошових коштів на поточний рахунок
Продавця (п.4.3). В окремих випадках
Продавець може продавати окремі
партії товару на умовах 100% попередньої
оплати і надходження грошових коштів
на його рахунок, про що Продавець
повідомляє Покупця письмово (п.4.4).

Пунктом 9.1, 9.2 Договору встановлено що,
Договір вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання та
скріплення печатками Сторонами та діє
до 31.12.2011 року.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2011 року до
договору, термін продовжено до 31 грудня
2012 року.

Позивачем договірні зобов"язання
виконані належним чином, зокрема:

Згідно товарно-транспортної накладної
PZ 30004391 від 04 липня 2012 року відпущено
продукцію на суму з ПДВ - 109093,82 грн.;

Згідно товарно - транспортної
накладної PZ 30004533 від 10 липня 2012 року
відпущено продукцію на суму з ПДВ -
66791,10 грн.;

Згідно товарно-транспортної накладної
PZ 30004641 від 16 липня 2012 року відпущено
продукцію на суму з ПДВ - 88651,69 грн.

Товарно-транспортні накладні містять
підпис та печатку ФОП ОСОБА_1

Згідно цих накладних загальна сума
відпущеної продукції становить - 264536,61
грн. Заборгованість по товарно-
транспортної накладної PZ 30004391 від 04
липня 2012 року суму була зменшена на 10882
гривні 94 копійки.

Таким чином на момент подання позову до
суду сума неоплаченого Товару по цій
накладній складає - 253653 гривень 67
копійок.

21.01.2014 року позивачем подана заява про
зменшення розміру позовних вимог (вх.
канцелярії суду №611) та надані суду
платіжні документи, що підтверджують
часткову сплату відповідачем
заборгованості за поставлений товар в
розмірі 5200,00 грн. та перераховані на
рахунок позивача витрати по сплаті
судового збору в розмірі 5073,07 грн. В
заяві позивач просить суд стягнути з
ФОП - ОСОБА_1 суму основного боргу в
розмірі 251 053,67 грн.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України (надалі ЦК України), підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Частиною 3
цієї ж статті визначено, що договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно із ст. 627 ЦК України, відповідно
до статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 712 ЦК України передбачає,
що за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо
інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Допустимих доказів в спростування
вищевикладеного чи будь-яких
обґрунтованих заперечень по суті спору
відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги
підтверджені документально та нормами
матеріального права, не спростовані
відповідачем, а тому підлягають
задоволенню відповідно до заяви про
зменшення розміру позовних вмог, в сумі
основної заборгованості 251053,67 грн.

Витрати по сплаті судового збору в
розмірі 5073,07 грн., відповідно до заяви
від 21.01.2014р. вх. канцелярії суду №611,
були сплачені ФОП ОСОБА_1 20.01.2014р.
(квитанція №ПН 161 а.с.94)

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Відповідно до статті 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом .

Після виходу з нарадчої кімнати суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення яким позовні вимоги
задоволено повністю.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставин справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши і
оцінивши подані додаткові докази,
керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44
- 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_2
НОМЕР_1 в ПАТ "Сведбанк", МФО 300164) на
користь Фірми "Люстдорф" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю (вул.Коцюбинського, 1,
м.Іллінці, Іллінецький район, Вінницька
область, 22700, п/р №2171 у відділенні
ПАТ "Перший український міжнародний
банк" "Регіональний центр в м.Одеса", МФО
334851) заборгованість за поставлений
товар в розмірі 251053,67 грн.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

СУДДЯ
Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 28.01.2014р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.