ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

10.02.2014Справа № 901/3940/13За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
«Союзстройтехнологія»

до відповідача ОСББ «Дарсан-Палас»

про стягнення 32 057,81 грн.

Суддя
Гайворонський В.І.

Представники:

Від позивача - Северненко Д.Л.,
довіреність № б.н. від 27.09.2013,
представник

Від відповідача - Новосад О.С.,
довіреність № б.н від 03.07.2013,
представник

СУТЬ СПОРУ: Позивач Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Підприємство «Союзстройтехнологія»
звернувся з позовом до відповідача
ОСББ «Дарсан-Палас» про стягнення 34
461,60 грн., у зв'язку з невиконанням
відповідачем умов договору поставки №
1/4-11 від 01.04.2011 щодо оплати за отриманий
по видатковим накладним товар.

Позивач зменшив позовні вимоги,
та просить стягнути з відповідача
заборгованість за фактично
поставлений товар у розмірі 32 057,81 грн.

Відповідач щодо позову
заперечує, зазначає, що у договорі
відсутні істотні умови для договору
цього виду. Оскільки у спірному
договорі відсутня ціна товару, то він є
неукладеним, а за відсутності договору
ні штраф, ні пеня стягненню не
підлягають. У накладних від 30.03.2011
відсутня посада, прізвище особи, яка
отримала від імені ОСББ «Дарсан-Палас»
вказаний товар. На накладних немає
печатки відповідача. У накладній від
14.12.2011 на загальну суму 5418,0 грн. у графі
«отримав» вказане прізвище «Стенгач»
за дорученням. Але громадянин Стенгач
не працює у ОСББ «Дарсан-Палас». Також у
матеріалах справи не міститься
доручення, на підставі якого був
відпущений товар громадянину Стенгачу.
У довідці ЄДРПОУ АА № 855408 ТОВ
«Підприємство «Союзстройтехнологія»
вид діяльності, згідно якої позивач має
право поставляти продукцію, вказану у
договорі та накладних, відсутній.

В судовому засіданні, яке
відбулось 06.02.2014 оголошено перерву по
10.02.1014.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору поставки №
1/4-11 від 01 квітня 2011 між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Підприємство «СоюзСтройТехнологія»,
що іменується «Постачальник» та
Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку
«Дарсан-Палас», що іменується
«Покупець», Постачальник зобов'язаний
поставити товар, а Покупець
зобов'язаний його оплатити.

Однак, зазначений договір не може
бути прийнятий до уваги, оскільки товар
отриманий раніше.

Так, товар був отриманий за
видатковими накладними № РН-0000002 від
30.03.2011 на суму 16931,81 грн., № РН- 0000003 від
30.03.2011 на суму 9708,00 грн., та № ЛНА-000001 від
14.12.2011 на суму 5418,00 грн.

Тобто, купівля-продаж товару
здійснювалась не по договору, а по
зазначеним накладним.

Таким чином, суд виключає
можливість відносин сторін на підставі
договору поставки № 1/4-11 від 01 квітня
2011.

Таким чином, посилання позивача на
зазначений договір, як на підставу
позову, суд до уваги не приймає, та,
відповідно, посилання позивача на
вказаний договір поставки не має
правового значення.

Однак, посилання на договір є одною
із підстав позову. Позивач також
посилається на отримання відповідачем
товару по видатковим накладним.

Згідно постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» підставою позову є
фактичні обставини справи (пункт 2).

Відповідно до матеріалів справи, є
підстави вважати, що купівля-продаж
товару здійснювалась по зазначеним
накладним, що є однією із підстав
позову.

Відповідної правової позиції з
аналогічного випадку також
дотримується Севастопольський
апеляційний господарський суд
(постанова від 18.02.2013 по справі №
5002-17/3177-2012).

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором
або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати
товару.

Таким чином, обов'язок сплати за
отриманий товар у відповідача виник з
моменту отримання товару.

Таким чином, заборгованість в сумі
32 057,81 грн. підлягає стягненню.

Посилання відповідача на те, що
йому незрозуміло чия підпис стоїть на
видаткових накладних не може бути
прийняте до уваги.

Представник позивача стверджує, що
підписи у видаткових накладних є
підписами голови правління
відповідача, яким був Свистович А.В. на
час відпуску товару.

Відповідачем клопотання про
призначення експертизи по підписам не
заявлене, незважаючи на те, що у нього
судом з'ясовувалась думка щодо
необхідності проведення такої
експертизи.

У видаткових накладних підписи
візуально аналогічні підпису, який
стоїть у договорі, який від імені
відповідача підписаний його головою
правління Свистовичем А.В., та не
приймати це до уваги у суду підстав не
існує, при тому, що сам відповідач
проведення експертизи підписів не
бажає.

Також необхідно відмітити, що у
видаткових накладних отримувачем
товару визначений саме відповідач.

Окрім цього, із листа відповідача
позивачу від 12.02.2013 витікає, що у нього в
наявності є адміністративна стойка,
тобто, той товар, який відпускався по
накладній відповідачу позивачем.

Окрім цього, відповідно до довідки
від 05.02.2014 матеріальні цінності диван
«Візит» - 1 од., крісло «Ельф»-1 од.,
принтер «Сanon» - 1 од., крісло офісне
«Самбо» - 2 од. оприходувані на баланс
підприємства ОСМД «Дарсан-Палас»
30.11.2012 як безкоштовно отримані. Міні-АТС
РО з Консоль LG LPD-7248 встановлена та
використовується ОСМД, при цьому
матеріальний актив на балансі
підприємства не значиться і фактична
вартість встановленої АТС складає 900
грн. Адміністративна стойка 1 од.
встановлена, але за бухгалтерським
обліком не числиться. Телефон Panasonik KX
2361, акумулятор 18 АЧ 12В, столешниця (2 од.),
адміністративна стойка 1 од. на
підприємстві відсутні, та по
бухгалтерському обліку не числиться.

Однак, посилання на те, що частина
товару оприходувана як безкоштовно
отримана, суд не може прийняти до уваги,
оскільки відповідачем не надано
доказів такого безкоштовного
отримання, тобто, документів про
передачу відповідачу від будь-яких
осіб товару безкоштовно.

Не може бути прийняте до уваги
також посилання відповідача на те, що
адміністративна стойка та Міні-АТС не
значиться на балансі, оскільки
неправильне ведення бухгалтерського
обліку є порушенням самого
відповідача, що не може впливати на
його відповідальність перед позивачем.

Те, що на час видачі довідки 05.02.2014
одна адміністративна стойка вже була
відсутня свідчить про неналежне
зберігання відповідачем свого майна,
та також не може впливати на
відповідальність перед позивачем.

Це ж відноситься до телефону,
акумулятору та столешниці.

При цьому необхідно відмітити, що
телефон та акумулятор відпускались
разом з Міні-АТС, а столешниці - разом з
адміністративними стійками, що
підтверджує те, що цей товар
отримувався Свистович А.В. саме для
відповідача, оскільки частина
отриманого товару є в наявності у
відповідача.

Посилання відповідача на те, що
вартість Міні-АТС завищена також не
може бути прийнята до уваги.

Так, відповідно до статті 202
Цивільного кодексу України відпуск
товару по накладній є правочином.

Відповідно до статті 204 Цивільного
кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Тобто, якщо відповідач вважає, що
вартість завищена, він вправі захищати
свої права у встановленому законом
порядку шляхом звернення до суду з
позовом, обґрунтувавши та довівши свої
вимоги відповідно до обставини, на яку
він посилається.

Таким чином, позовні вимоги законні
та підлягають задоволенню.

Якщо відповідач сплатить борг
добровільно повністю або частково
після прийняття рішення, він вправі
звернутись в порядку статті 117
Господарського процесуального кодексу
про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню повністю або
частково.

Судовий збір згідно частини 5
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
підлягає відшкодуванню позивачу
відповідачем.

Позивачем недоплачений судовий
збір в сумі 0,50 грн., який підлягає
достягненню з позивача на користь
Державного бюджету України.

По справі проголошено вступну та
резолютивну частини, повне рішення
складено 17.02.2014.

На підставі вищевикладеного, а
також керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Дарсан-Палас» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Союзстройтехнологія» суму
заборгованості за фактично
поставлений товар у розмірі 32 057,81 грн.,
та 1720,50 грн. відшкодування судового
збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Союзстройтехнологія» на користь
Державного бюджету України 0,50 грн.
недоплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя В.І.
Гайворонський