ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.14р. Справа № 18/5005/3006/2012

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спаський тепличний
комбінат",

с. Степове,
Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область

до відповідача 1: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

відповідача 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Компанія",

с. Степове,
Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область

третя особа 1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача:

Державна інспекція
сільського господарства в
Дніпропетровській області,

м. Дніпропетровськ

третя особа 2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача:

Інспекція Державного
Архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській

області, м. Дніпропетровськ

про зобов"язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Решетнік Ю.М., дов. від
27.06.12р.

від відповідача-1: не з"явився

від відповідача-2: не з"явився

від третьої особи 1: не з"явився

від третьої особи 2: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спаський тепличний
комбінат" звернулося до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом до відповідача 1: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 і відповідача
2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Компанія" та
просило зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Компанія" звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 8 га в
межах (21,628 м х 447 м та 425 м х 164,663 м), яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1
(кадастровий номер :01:150:0001) та
повернути її Товариству з обмеженою
відповідальністю "Спаський тепличний
комбінат".

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що
відповідач 2 захопив частину земельної
ділянки загальною площею 8 га, яка
знаходиться у позивача на підставі
договору оренди земельної ділянки від
03.07.2003р. і межує із земельною ділянкою
відповідача 2. На самовільно зайнятій
земельній ділянці відповідачем 2 без
дозволу і згоди позивача були
насаджені та зростали спочатку
посадковий матеріал, а надалі кущі
малини у кількості 4 000 штук, та полуниці
у кількості 3 000 штук. Окрім цього, на
захопленій земельній ділянці
відповідачі 1 і 2 самовільно, без згоди
і дозволів позивача і компетентних
органів, побудували тимчасові споруди.
Позивач зазначає, що щорічно у повному
обсязі сплачує орендні платежі за
орендовану землю (19,9556га), однак, з вини
відповідачів позбавлений можливості
використовувати орендовану ним
земельну ділянку відповідно до її
цільового призначення.

Відповідач 1 - Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 явку
представника в судові засідання не
забезпечив, відзив на позов та
витребувані судом документи не подав,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, з
клопотанням про відкладення розгляду
справи до суду не звертався.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Компанія" позов
не визнає, зазначає, що є добросовісним
користувачем спірної земельної
ділянки, оскільки 30.07.2004р. уклав із
позивачем договір суборенди землі, за
умовами якого йому було передано в
суборенду земельну ділянку загальною
площею 19 га, в т.ч. ріллі 19га строком на 30
років.

Третя особа 1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Державна інспекція
сільського господарства в
Дніпропетровській області просила
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами без її участі.

Третя особа 2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Інспекція
Державного Архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
явку представника в судові засідання
не забезпечила, пояснення по суті спору
до суду не подала, про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, з клопотанням про відкладення
розгляду справи до суду не зверталася.

24.05.2012р. ухвалою господарського суду
провадження у справі було зупинено до
вирішення пов"язаної з нею справи
№33/5005/4446/2012 щодо визнання договору
суборенди від 30.07.2004р. недійсним.

09.01.2014р. ухвалою господарського
суду провадження у справі було
поновлено.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва згідно ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

18.02.2014 року по даній справі оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2003р. між Дніпропетровською районною
державною адміністрацією
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Спаський
тепличний комбінат" (орендар) був
укладений договір оренди земельної
ділянки, за умовами якого орендодавець
зобов"язався надати в оренду земельну
ділянку на підставі розпорядження
голови районної державної
адміністрації №335/1-р від 30.05.2003р.,
загальною площею 19,9559 га, в тому числі
ріллі - 19,9559 га. Місце розташування
земельної ділянки: за межами
населеного пункту на території
АДРЕСА_1. Категорія земель - резервний
фонд, цільове призначення - будівництво
тепличного комбінату згідно з планом,
що додається, а орендар зобов"язався
прийняти в строкове, платне
користування земельну ділянку (п.1.1
договору).

Відповідно до п. 2.1 договору земельна
ділянка передається в оренду з метою
будівництва тепличного комбінату.

Договір укладається на термін 49 років,
починаючи з дати державної реєстрації
договору оренди землі (п.2.2 договору).

Відповідно до п.3.2 договору орендар має
право, зокрема, за згодою орендодавця
передавати орендовану земельну
ділянку або її частину іншій особі в
суборенду.

25.07.2003р. договір оренди земельної
ділянки був зареєстрований у
Дніпропетровському районному відділі
земельних ресурсів за №43, про що в
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі вчинено запис
(а.с.12-17).

18.07.2003р. був складений акт про передачу
та прийом земельної ділянки в натурі
наданої в оренду ТОВ "Спаський
тепличний комбінат" строком на 49 років
площею 19, 9559 га земель резервного фонду
на території Степнянської сільської
ради, який підписаний між
представниками Дніпропетровської
районної державної адміністрації
Мищенко В.Г. та ТОВ "Спаський тепличний
комбінат" ОСОБА_1 (а.с.18).

Статтею 116 Земельного кодексу України
визначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Згідно ч.1 ст. 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.125 Земельного
кодексу України право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації. Право на
оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

29.06.2011р. позивач звернувся до Головного
управління Держкомзему у
Дніпропетровській області із заявою, в
якій просив провести перевірку щодо
законності побудови на території
орендованої ним земельної ділянки
теплиці, оскільки ТОВ "Спаський
тепличний комбінат" не приймало
жодного рішення та не давало дозволу на
її розміщення (а.с.26-27).

11.07.2011р. головним спеціалістом
Управління Держземінспекції у
Дніпропетровській області Довженком
А.Л. з виїздом на місце встановлено, що
земельна ділянка площею 3 га, яка згідно
розпорядження голови
Дніпропетровської РДА від 30.05.2003р. №
335/1-р передана в оренду ТОВ "Спаський
тепличний комбінат" для будівництва
тепличного комбінату,
використовується громадянином ОСОБА_1
без наявності правовстановлюючих
документів (а.с.29).

Згідно п.4 ч.2 ст.54 Господарського
процесуального кодексу України якщо
позов подано до кількох відповідачів,
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог щодо кожного з них.

Під час розгляду справи суд зобов"язав
позивача визначити зміст позовних
вимог щодо кожного з відповідачів.

17.02.2014р. позивач подав до суду письмові
пояснення, в яких вказав, що позовні
вимоги стосуються відповідача 2 -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Компанія",
оскільки воно самовільно зайняло
орендовану позивачем земельну ділянку.
В обгрунтування позовних вимог
посилається на акт про порушення меж
земельної ділянки ТОВ "Спаський
тепличний комбінат" від 08.05.2012р.

Як вбачається із матеріалів справи,
08.05.2012р. комісією у складі спеціаліста
землевпорядника Степнянської
сільської ради - Назаренко Л.Б.,
депутата Степнянської сільської ради -
Глущенко Н.В., депутата Степнянської
сільської ради - Чернишова Н.Ю.,
директора ТОВ "Спаський тепличний
комбінат" - Володченкова О.О. складено
акт про порушення меж земельної
ділянки ТОВ "Спаський тепличний
комбінат", було встановлено, що
земельна ділянка площею 19,95 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1
(кадастровий номер :01:150:0001)
передана в оренду ТОВ "Спаський
тепличний комбінат" за договором від
03.07.2003р. Ділянка розташована на
відстані 116 м від автодороги
Дніпропетровськ - Чумаки. Розмір
ділянки 447 м х 447 м. Із західної та
південної сторони ділянка межує з
каналом та огородами. Зі східної та
північної сторони ділянка межує з
землями ТОВ "Агро-Компанія", директором
якого є ОСОБА_1. При дослідженні також
встановлено порушення меж земельної
ділянки зі східної та північної сторін
(а.с.234-235).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Статтею 212 Земельного кодексу України
передбачено обов'язок повернути
самовільно зайняті земельні ділянки
власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними та
привести земельні ділянки у придатний
для використання стан, включаючи
знесення будинків, будівель і споруд,
за рахунок громадян або юридичних
осіб, які самовільно зайняли земельні
ділянки.

Поняття "самовільно зайняті земельні
ділянки" встановлено статтею 1 Закону
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель" від
19.06.2003р. № 963-IV (зі змінами і
доповненнями). Згідно цієї норми
самовільне зайняття земельної ділянки
- будь-які дії особи, які свідчать про
фактичне використання не наданої їй
земельної ділянки чи намір
використовувати земельну ділянку до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), до одержання документа, що
посвідчує право на неї, та до його
державної реєстрації.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Факт самовільного зайняття земельної
ділянки (її самовільне використання)
встановлюється у порядку,
встановленому Законом України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель". Згідно ст.2 цього
Закону основними завданнями
державного контролю за використанням
та охороною земель є запобігання
порушенням законодавства України у
сфері використання та охорони земель,
своєчасне виявлення таких порушень і
вжиття відповідних заходів щодо їх
усунення. При цьому, державний контроль
за використанням та охороною земель
здійснює спеціально уповноважений
орган виконавчої влади з питань
земельних ресурсів (ст.5). Державний
контроль за використанням та охороною
земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом: проведення
перевірок; розгляду звернень юридичних
і фізичних осіб; участі у роботі
комісій при прийнятті в експлуатацію
меліоративних систем і
рекультивованих земель, захисних
лісонасаджень, протиерозійних
гідротехнічних споруд та інших
об'єктів, які споруджуються з метою
підвищення родючості ґрунтів та
забезпечення охорони земель; розгляду
документації із землеустрою,
пов'язаної з використанням та охороною
земель; проведення моніторингу ґрунтів
та агрохімічної паспортизації земель
сільськогосподарського призначення
(ст.9).

Процедуру проведення перевірок,
оформлення матеріалів за їх
результатами встановлював Порядок
планування та проведення перевірок з
питань здійснення державного контролю
за використанням та охороною земель,
затверджений наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
12.12.2003р. №312, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 25.12.2003р.
за №1223/8544 та який діяв на момент
складання акту від 08.05.2012р. (надалі -
Порядок №312), згідно з яким державний
контроль за використанням та охороною
земель у системі центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів здійснює Державна інспекція з
контролю за використанням і охороною
земель та її територіальні органи.

Відповідно до п. 5.1. Порядку №312 при
проведенні всіх видів перевірок
державний інспектор складає акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства. Акт підписується
державним інспектором (інспекторами),
який (які) проводить (проводять)
перевірку, представником юридичної
особи чи фізичною особою, що
використовують земельні ділянки,
свідками (за їх наявності) (п.5.5. Порядку
№312).

Отже, державний контроль за
використанням та охороною земель у
системі центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів здійснює Державна інспекція з
контролю за використанням і охороною
земель та її територіальні органи, які
уповноважені складати акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства.

За викладених обставин наданий
позивачем акт про порушення меж
земельної ділянки ТОВ "Спаський
тепличний комбінат" від 08.05.2012р., з
урахуванням ст.ст.33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, не є
належним доказом по справі, оскільки
складений не уповноваженою на те
особою, у зв"язку з чим суд вважає за
необхідне відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Суд вважає безпідставними посилання
відповідача на правомірне
використання спірної земельної
ділянки на підставі договору суборенди
землі від 30.07.2004р., оскільки постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 04.04.2013р., яка
залишена без змін постановою Вищого
господарського суду України від
12.06.2013р., встановлено, що даний договір є
неукладеним, враховуючи те, що він не
був зареєстрований в установленому
законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.33-34, ст.ст.49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на
позивача.

Повне рішення складено 24.02.2014р.

Суддя В.І. Петрова