КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2014 р. Справа№ 910/18779/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Вершути
О.П.

за участю представників:

від позивача - Павлік І.П.

від відповідача - Корінна О.В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Комунального підприємства
«Дирекція будівництва
шляхово-транспортних споруд м. Києва»
на рішення Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 року (суддя Спичак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Київський річковий порт»

до Комунального підприємства
«Дирекція будівництва
шляхово-транспортних споруд м. Києва»

про стягнення 9072600 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Київський річковий порт»
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до КП «Дирекція
будівництва шляхово-транспортних
споруд м. Києва» про стягнення 9072600 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 року позов задоволено.
Стягнути з Комунального підприємства
«Дирекція будівництва
шляхово-транспортних споруд м. Києва»
на користь Публічного акціонерного
товариства «Київський річковий порт»
9072600 грн. боргу.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій вказує, що
рішення прийнято з порушення норм
матеріального права, а тому просить
скасувати рішення Господарського суду
м. Києва від 25.11.2013 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Ухвалою суду від 27.12.2013 року прийнято до
провадження апеляційну скаргу та
призначено її до розгляду.

Через відділ документального
забезпечення до суду надійшов відзив
на апеляційну скаргу від представника
позивача, який зазначив, що рішення
суду першої інстанції є правомірним та
обґрунтованим, а тому просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду без змін.

Представники сторін в судове
засідання на вказану дату з`явилися та
надали усні пояснення стосовно
предмету спору.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні матеріали
справи, встановив наступне:

29.08.2011 року між ПАТ «Київський річковий
порт» та Комунальним підприємством
«Дирекція будівництва
шляхово-транспортних споруд м. Києва»
був укладений договір № 141661 на
відшкодування збитків та врегулювання
майнових питань у зв'язку із знесенням
адміністративного будинку ПАТ
«Київський річковий порт» для
суспільних потреб.

Відповідно до преамбули зазначеного
договору, з метою забезпечення
суспільних потреб міста Києва -
будівництва Подільського мостового
переходу через р. Дніпро у м. Києві
сторони прийняли на себе зобов'язання
про врегулювання майнових питань,
пов'язаних з будівництвом Подільського
мостового переходу шляхом
відшкодування Дирекцією збитків ПАТ
«Київський річковий порт» у розмірі
78072600 грн., що виникають у ПАТ «Київський
річковий порт» від знесення
адміністративного будинку площею 1721,9
кв. м., який знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Верхній Вал, 70, літера «А», у
зв'язку з будівництвом заїзду на
Подільський мостовий перехід через р.
Дніпро в м. Києві, а також виконання
інших зобов'язань, передбачених цим
договором.

Зазначені збитки у вищезазначеному
розмірі визначені актом рішення
комісії з вирішення земельно-майнових
питань і визначення та відшкодування
збитків № 30 від 31.05.11 року,
затвердженого розпорядженням від
24.06.2011 року № 1055.

Відповідно до пункту 2.1 договору №141661
Дирекція зобов'язалась протягом 30
(тридцяти) календарних днів з дати
підписання цього договору шляхом
безготівкового платежу або декількох
платежів перерахувати на
розрахунковий рахунок ПАТ «Київський
річковий порт», вказаний в розділі 9
даного договору, грошові кошти в
розмірі 78072 600 грн.

Відповідно до пункту 2.2.1 договору № 141661
від 29.08.2011 року, ПАТ «Київський
річковий порт» зобов'язаний: отримати
від Дирекції грошові кошти в розмірі
78072 600 грн. як відшкодування збитків у
зв'язку із знесенням Адміністративного
будинку для суспільних потреб.

За умовами пункту 8.1 договору № 141661 від
29.08.2011 року, даний договір набирає
чинності з моменту його підписання
уповноваженими представниками сторін
і діє до 30.12.2011 року, але в будь-якому
випадку до повного виконання сторонами
своїх обов'язків за ним.

29.08.2011 року між сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до договору № 141661
від 29.08.2011 року за умовами якої
загальний розмір збитків, що підлягає
відшкодуванню по договору не
змінюється і складає 78072600 грн., з них: за
рахунок державного бюджету - р/р
1756 - 24000000 грн. Залишок суми,
призначеної для відшкодування збитків,
буде сплачено відповідно до умов
договору після визначення джерела
фінансування даних видатків.

02.11.2011 року між сторонами було укладено
додаткову угоду № 2 до договору № 141661
від 29.08.2011 року на відшкодування
збитків та врегулювання майнових
питань.

Згідно пункту 1 додаткової угоди № 2
договору № 141661 від 29.08.2011 року сторони
погодили внести зміни в джерела
фінансування договору, а саме, що
компенсація збитків буде сплачуватись
з наступних джерел: за рахунок коштів
державного бюджету України р/р 1756
в сумі 29000000, грн.

Залишок суми, призначеної для
відшкодування збитків, буде сплачено
відповідно до умов договору після
визначення (уточнення) джерела
фінансування даних видатків.

30.12.2011 року укладено додаткову угоду № 3
до договору № 141661 від 29.08.2011 року на
відшкодування збитків та врегулювання
майнових питань.

Згідно пункту 1 додаткової угоди № 3 до
договору № 141661 від 29.08.2011 року термін
дії договору продовжено до 31.12.2012 року.

14.03.2012 року укладено додаткову угоду № 4
до договору № 141661 від 29.08.2011 року на
відшкодування збитків та врегулювання
майнових питань.

Згідно пункту 1 додаткової угоди № 4 до
договору № 141661 від 29.08.2011 року,
загальний розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню за договором,
не змінюється і складає 78072600, грн.

Згідно пункту 2 додаткової угоди № 4 до
договору № 141661 від 29.08.2011 року, загальна
сума для розрахунків на 2012 рік складає
20000000 грн., з них: за рахунок державного
бюджету - р/р 1756 - 20000000 грн., залишок
суми, призначеної для відшкодування
збитків, буде сплачено відповідно до
умов договору після визначення джерела
фінансування даних видатків.

05.06.2012 року укладено додаткову угоду № 5
до договору № 141661 від 29.08.2011 року на
відшкодування збитків та врегулювання
майнових питань.

Згідно пункту 1 додаткової угоди № 5 до
договору № 141661 від 29.08.2011 року,
загальний розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню за договором,
не змінюється і складає 78072600 грн.

Згідно пункту 2 додаткової угоди № 5 до
договору № 141661 від 29.08.2011 року: загальна
сума для розрахунків на 2012 рік
збільшується на 21000000 грн. та складає
41000000 грн., з них: за рахунок державного
бюджету (відповідно до п.п.2 п. 6 Порядку
використання у 2012 році коштів для
здійснення м. Києвом функцій столиці, у
тому числі будівництва метрополітену
до житлового масиву Троєщина,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від.18.01.2012 року № 40)
р/р 1756 - 41000000 грн.

Залишок суми, призначеної для
відшкодування збитків, буде сплачено
відповідно до умов договору після
визначення джерела фінансування даних
видатків.

Представник позивача зазначив, що на
виконання умов договору № 141661 від
29.08.2011 року, позивач до моменту
демонтажу (знесення) забезпечив
виведення Адміністративного будинку
з-під іпотеки, звільнив його від
працівників та орендарів, а також
здійснив демонтаж зазначеної будівлі.

В свою чергу, відповідач свої
зобов'язання щодо відшкодування
збитків, у зв'язку зі знесенням
Адміністративного будинку, виконав
частково на суму 69072600 грн. Остаточного
розрахунку з позивачем здійснено не
було.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до п. пункту 2.1 договору
№141661 від 29.08.2011 року, Дирекція
зобов'язалась протягом 30 (тридцяти)
календарних днів з дати підписання
цього договору шляхом безготівкового
платежу або декількох платежів
перерахувати на розрахунковий рахунок
ПАТ «Київський річковий порт»,
вказаний в розділі 9 даного договору,
грошові кошти в розмірі 78072600,00 грн.

Таким чином, враховуючи умови
вищезазначеного договору, відповідач
зобов'язаний був здійснити розрахунок
до 28.09.2011 року включно. При цьому
додатковими угодами № 1-5 до договору
№141661 від 29.08.2011 року сторонами не
вносилися зміни в строк виконання
зобов'язання щодо перерахування
грошових коштів з відшкодування
понесених збитків, у зв'язку зі
знесенням адміністративної будівлі, а
лише визначено суми для відшкодування
в 2011-2012 роках.

Як вірно було встановлено судом першої
інстанції, відповідачем, на виконання
умов договору, на рахунок позивача було
перераховано грошові кошти у розмірі
69072600 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями, копії яких
містяться в матеріалах справи.

В свою чергу, відповідач, у строки
передбаченні умовами договору, не
здійснив повного перерахування коштів
пов'язаних з відшкодуванням збитків,
заподіяних знесенням адміністративної
будівлі, у зв'язку з чим його
заборгованість за договором складає
9072600 грн.

В апеляційні скарзі апелянт зазначає,
що джерелом відшкодування збитків
слугують бюджетні кошти, а оскільки
відповідного фінансування здійснено
не було, то згідно умов договору та
підписаних додаткових угод до нього, у
відповідача не виникло обов`язку на
сплату коштів в сумі 9072600 грн.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким твердженням відповідача,
оскільки КП «Дирекція будівництва
шляхово-транспортних споруд м. Києва» є
стороною по договору і взяло на себе
певні зобов`язання, а не надходження
коштів з бюджету не звільняють
останнього від належного виконання
стороною договору, відповідно до умов
договору та норм чинного законодавства
України.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно з`ясовано
обставини справи, винесено рішення у
відповідності до норм матеріального
права, з повним з`ясування обставин, що
мають значення для справи, правомірно
задоволені позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Київський
річковий порт», а тому апеляційна
скарга Комунального підприємства
«Дирекція будівництва
шляхово-транспортних споруд м. Києва»
не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що колегією суддів
апеляційна скарга Комунального
підприємства «Дирекція будівництва
шляхово-транспортних споруд м. Києва»
залишається без задоволення, судові
витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Дирекція будівництва
шляхово-транспортних споруд м. Києва»
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду м. Києва від 25.11.2013
року у справі № 910/18779/13- без змін.

Матеріали справи № 910/18779/13 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
В.В. Шапран

Судді
В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов