ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.14р. Справа № 904/10191/13За позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікас Україна", м.
Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Стиль Д", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 1 015 532,89 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

позивач Вергун А.Ю. дов. № 1 від 13.01.2014
року представник

відповідач Маслов Д.В. дов. від 20.01.2014
року представник

відповідач Новіков О.В. дов. № 1048 від
29.08.2013 року представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вікас Україна"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Стиль Д" про
стягнення 1 015 532,89 грн., із яких 981 311,94
грн. - сума основного боргу з
урахуванням інфляційних втрат, 6 823,80
грн. - 3% річних, 27 397,15 грн. - пеня.

14.01.2014 року від позивача надійшла заява
про збільшення позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить
стягнути з відповідача 1 033 687,73 грн., із
яких 985 252,09 грн. - сума основного боргу
з урахуванням інфляційних втрат, 9 081,67
грн. 3% річних, 39 353,97 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору №240 від 23.02.2012 року. в
частині повного та своєчасного
розрахунку за поставлений товар.

Відповідач надав відзив на позов, в
задоволенні позовних вимог просить
відмовити з посиланням на те, що через
наявність нереалізованих відповідачем
товарних залишків на загальну суму 833
935,73 грн., щодо яких обов'язку з оплати
відповідача не виникло, та які
відповідно до п.4.10 Договору поставки
підлягають вивезенню позивачем. Крім
того, підстави для нарахування пені за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань за Договором поставки
відповідно до вимог п.9.8. Договору
відсутні з огляду на те, що всі
необхідні документи на поставлений
товар, що вимагаються для такого
товару, позивачем було надано лише в
жовтні 2013 року внаслідок отримання від
відповідача відповідної письмової
вимоги та з урахуванням положень п.2.1 1.
Договору поставки у відповідача не
виникло прострочень з проведення
розрахунків з Позивачем за поставленим
товар. За період з листопада 2013 року
жодних реалізацій товарів
Відповідачем здійснено не було.

13.01.2014 року від позивача надійшла заява
про вжиття заходів забезпечення
позову.

Ухвалою господарського суду від 14.01.2014
року заяву позивача про вжиття заходів
забезпечення позову - задоволено.

21.01.2014 року від відповідача надійшла
заява про відвід судді Мартинюка С.В.

Ухвалою господарського суду від 21.01.2014
року в задоволенні заяви про відвід
судді відмовлено.

28.01.2014 року від відповідача надійшло
клопотання про скасування заходів
забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду від 28.01.2014
року в задоволенні заяви про
скасування заходів забезпечення
позову відмовлено.

За клопотанням відповідача від 21.01.2014
року здійснювалась технічна фіксація
судового процесу.

В межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК
України. в судових засіданнях
оголошувались перерви з 14.01.2014 року до
21.01.2014 року, з 28.01.2014 року до 03.02.2014 року.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 17.02.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Вікас Україна" (далі -
позивач, постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Стиль Д"
(далі-відповідач, покупець) укладено
договір №240 від 23.02.2012 року
(далі-договір).

Відповідно до п. 1.1. договору,
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця товар у
відповідному асортименті, кількості та
по цінам в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, а покупець
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі, прийняти
та оплатити товар.

Згідно з п. 1.4. договору, право
власності на товар переходить до
покупця з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін
товарної (товарно-транспортної або
видаткової накладної), яка засвідчує
факт передачі товару постачальником та
його отримання покупцем. Датою
поставки вважається дата передачі
постачальником товару покупцю.

Даний договір за своєю правовою
природою є договором поставки. До
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

У випадку, коли документи,
зазначені п. 2.10. Договору, не будуть
надані Постачальником разом із товаром
(при передаванні товару), датою
отримання товару Покупцем буде
вважатися дата утримання всіх
необхідних документів. У разі
несвоєчасного надання оформлених
Постачальником документів (разом з
постачаємим товаром), зазначених п. 2.10.
Договору, Покупець має право
відстрочити дату розрахунку з
Постачальником. Окрім зазначеного,
відсутність вказаних у п. 2.10. Договору
документів при передачі-прийманні
товару, надає право Покупцю та є
підставою відмови Покупця від
приймання такого товару (п. 2.11
договору).

Покупець має право прийняти
товар, якщо деякі документи
постачальника, зазначені у п.2.10., п. 2.12
ГК. Договору, відсутні чи невірно
оформлені. При цьому, перелік відсутніх
документів фіксується в товарній
(товарно-транспортній або видатковій)
накладній, а постачальник зобов'язаний
протягом 48 годин, з моменту приймання
товару, надати покупцю відсутні
документи згідно з переліком відсутніх
документів (п. 4.5. договору).

Відповідно до п. п. 5.8.-5.10 договору,
Оплата за товар здійснюється покупцем
в національній грошовій одиниці
України, кожні 14 календарних днів, за
реалізований товар. В разі відкриття
нових магазинів мережі, плата за
реалізований в цих магазинах товар,
здійснюється через 45 календарних днів
після відкриття відповідного магазина.
Оплата проводиться на поточний рахунок
постачальника або шляхом внесення
готівки в касу постачальника. Днем
здійснення платежу вважається день, в
який сума, що підлягає сплаті, списана з
поточного рахунку Покупця.

Згідно з п. 5.11 договору, для
зручності розрахунків сторони
зобов'язуються проводити звірку
взаєморозрахунків до 10 числа кожного
місяця, наступного за звітним. Дані,
підтверджені Сторонами в Акті звірки
взаєморозрахунків, є підставою для
проведення остаточних розрахунків.

На виконання умов договору,
позивач поставив відповідачу товар,
який останній прийняв без заперечень,
що підтверджується видатковими
накладними, які містяться в матеріалах
справи.

У зв'язку з невиконанням
договірних зобов'язань, позивачем на
адресу відповідача направлено вимогу
про погашення заборгованості (т. 1 а.с.52).

На підставі п.5.11 між сторонами без
заперечень підписані акти звірки
взаєморозрахунків.

Відповідач частково розрахувався
з позивачем, що підтверджується
платіжними дорученнями, копії яких
містяться в матеріалах справи. Доказів
повного погашення заборгованості в
розмірі 975 252,63 грн. не надано.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства.

Якщо у зобов'язаннi встановлений строк
(термiн) його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події
(стаття 530 Цивільного кодексу України).

Пунктами 1 та 2 статті 251 Цивільного
кодексу України встановлено, що
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення; терміном є
певний момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Відповідно до статті 252 Цивільного
кодексу України строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами; термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок (стаття 253
Цивільного кодексу України).

Тобто початок перебігу строку повинен
бути визначений терміном.

Пунктом 5.8. договору сторони
передбачили, що строк (14 календарних
днів та в разі відкриття нових
магазинів мережі через 45 календарних
днів) починається з певної події.

Подія (реалізація товару та відкриття
нових магазинів мереж), яку сторони
встановили у п.5.8. договору може ніколи
не настати та ймовірність її настання
залежить від відповідача по справі, а
тому ця подія не є терміном у розумінні
ст. 251 Цивільного кодексу України.

Оскільки, перебіг строку починається
від події, яка може ніколи не настати,
суд вважає, що строк оплати сторонами у
договорі не встановлений, тому
відповідно до частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Господарський суд вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
п. 1.7. постанови пленуму ВГСУ №14 від
17.12.2013 року, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлено інший строк оплати товару,
відповідна оплата має бути здійснена
боржником негайно після такого
прийняття, незалежно від того, чи
пред'явив йому кредитор пов'язану з цим
вимогу. При цьому передбачена законом
відповідальність за невиконання
грошового зобов'язання підлягає
застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору.

Відповідач отримав товар, що
підтверджується видатковими
накладними, таким чином, строк оплати є
таким, що настав, тому заборгованість в
розмірі 975 252,63 грн. підлягає
стягненню.

Відповідно до п.9.6. договору, у випадку
порушення Покупцем строків оплати за
товар, передбачених п. 5.8. цього
Договору, ІІокупець сплачує
Постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, від несвоєчасно
сплаченої суми, за кожний день такого
прострочення.

Розраховуючи суму пені позивач виходив
з того, що обов'язок оплатити товар у
відповідача виникав після підписання
ним актів звірки, при цьому позивач
пред'явив до стягнення пеню, нараховану
ним за період з 15.09.2013 року по 13.01.2014 року
в розмірі 39 353,97 грн.

Однак суд вважає, що обов'язок по сплаті
грошових коштів виникав після
підписання відповідачем накладних на
отримання товару, у зв'язку з чим суд
самостійно перерахував пеню за період
з 15.09.2013 року по 13.01.2014 року, яка складає
30 112,95 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем правомірно нараховано
відповідачу 3% річних в сумі 9 081,67 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 9 999,46
грн.

З урахуванням наведеного задоволенню
підлягають позовні вимоги в частині
стягнення 975 252,63 грн. - основного боргу,
9 999,46 грн. - інфляційних втрат, 30 112,95
грн. - пені та 9 081,67 грн. -3% річних.

В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати у справі слід покласти
на сторін пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Стиль Д» (49100,
м. Дніпропетровськ, Бульвар
Слави, 7-к, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вікас Україна» (49000,
м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна
Перемоги, 44/1, офіс 106, )
заборгованість в розмірі 975 252,63 грн.
(дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч двісті
п'ятдесят дві гривні 63 коп.), пеня в
розмірі 30 112,95 грн. (тридцять тисяч
сто дванадцять гривень 95 коп.),
інфляційні втрати в розмірі 9 999,46
грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто
дев'ять гривень 46 коп.), 3% річних в
розмірі 9 081,67 грн. (дев'ять тисяч
вісімдесят одну гривню 67 коп.) та
судовий збір в розмірі 22 194,04 грн.
(двадцять дві тисячі сто дев'яносто
чотири гривні 04 коп.)

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 24.02.2014року.

Суддя С.В. Мартинюк