КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р. Справа№ 927/1219/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: Зауткін С.С., довіреність №130
від 15.11.2013 року,

відповідача: Толмачев С.В., довіреність
б/н від 13.01.2014 року.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест-Борзна"

на рішення господарського суду
Чернігівської області

від 05.12.2013 року

у справі №927/1219/13 (суддя - Федоренко Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амако Україна"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест-Борзна"

про стягнення 1 884 313,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Амако Україна"
звернулось до господарського суду
Чернігівської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест-Борзна"
про стягнення 1 884 313,47 грн., з яких: 1 271
809,84 грн. заборгованості, 66 134,12 грн.
інфляційних з суми простроченого боргу
та 546 369,51 грн. 13% річних із простроченої
суми боргу.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 05.12.2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест-Борзна",
16400, Чернігівська обл., Борзнянський
району, м. Борзна, вул. П. Куліша, 44, код
32533020, (поточний рахунок невідомий), на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амако Україна", 08322,
Київська обл., Бориспільський район, с.
Проліски, вул. Броварська, 2, код 21665011,
(поточний рахунок 4006 в ПАТ
"Сітібанк (Україна)" м. Київ), 1 271 809,84 грн.
боргу, 66 134, 12 грн. витрат від інфляції, 485
803,38 грн. - 13% річних, та 37 655,45 грн.
судового збору.

В іншій частині позову про стягнення 60
566,13 грн. - відмовлено.

Повернуто Товариству з обмеженою
відповідальністю "Амако Україна", 08322,
Київська обл., Бориспільський район, с.
Проліски, вул. Броварська, 2, код 21665011,
(поточний рахунок 4006 в ПАТ
"Сітібанк (Україна)" м. Київ), з
Державного бюджету України (рахунок
№3002 в ГУДКСУ у Чернігівській
області, МФО 853592, , код
бюджетної класифікації доходів 22030001),
106,50 грн. судового збору, сплаченого
відповідно до квитанції №610510002 від
05.12.13 ПАТ "Діамантбанк", оригінал якої
знаходиться у матеріалах справи
господарського суду Чернігівської
області №927/1219/13.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест-Борзна"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить суд скасувати
рішення господарського суду
Чернігівської області від 05.12.2013 року у
справі №927/1219/13 та відмовити у
задоволенні позову Товариству з
обмеженою відповідальністю "Амако
Україна" про стягнення заборгованості.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального права.

11.02.2014 року представником відповідача
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
суду подано письмове клопотання, в
якому останній просить призначити у
справі судово-почеркознавчу
експертизу підписів представників
відповідача на видаткових накладних та
довіреностях, а також судову технічну
експертизу документів щодо відбитків
печаток на довіреностях відповідача.

Розглянувши вказане клопотання,
колегія суддів дійшла до висновку про
відсутність підстав для його
задоволення. При цьому суд керувався
наступним.

Відповідно до абзацу 2 п. 2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 №4 "Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи" судова експертиза
призначається у разі дійсною потреби у
спеціальних знаннях для встановлення
фактичних даних, що входять до предмета
доказування, тобто у разі, коли
висновок експерта не можуть замінити
інші засоби доказування.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
наявні докази, які підтверджують
отримання товару відповідачем
(видаткові накладні, довіреності) та
пояснення колишнього директора ДП
"Агроінвест" ТОВ "Борзна-Агроінвест"
Іваній І.Г., який підтвердив факт
отримання товару за накладними, які
містяться в матеріалах справи, видачу
довіреностей на отримання зазначеного
товару, необхідності для призначення
судово-почеркознавчої експертизи
підписів та судової технічної
експертизи документів щодо відбитків
печаток не має.

За таких обставин, у клопотанні
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест-Борзна"
про призначення судової експертизи
належить відмовити.

20.02.2014 року через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду відповідачем
подано письмове клопотання про
приєднання документів, в якому
останній просив залучити до матеріалів
справи копію витягу з кримінального
провадження №0000002. На думку
відповідача, є підстави стверджувати,
що більша частина документальних
доказів, наданих ТОВ "Амако Україна" є
підробленими та здійснений факт
службового підлогу документів з метою
приховування безтоварності поставки
товару за Договором №1921/000655 від 29.03.2010
року, що підтверджується матеріалами
кримінального провадження. Колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду вирішила
клопотання задовольнити та залучити
копію витягу з кримінального
провадження до матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні просив
суд залишити оскаржуване рішення без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Апеляційний господарський суд
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, встановив наступне.

29 березня 2010 року між ТОВ "Амако
Україна" (Постачальник) та ДП
"Агроінвест" ТОВ "Борзна-Агроінвест"
(Покупець), правонаступником якого є
відповідач згідно з п. 1.1 статуту ТОВ
"Агроінвенст-Борзна" у новій редакції,
укладено договір №1921/000655 на поставку
мінеральних добрив (далі - Договір).

За умовами Договору, Постачальник
зобов'язався поставити та передати у
власність Покупця товар - продукти
хімічного виробництва, а Покупець
зобов'язався прийняти товар та
оплатити на умовах договору (п.п. 1.1, 1.2
Договору).

Як було погоджено сторонами у п. 2.1, п. 5.1
Договору поставка товару здійснюється
на умовах, що зазначені у специфікації;
форма оплати за товар зазначається у
відповідній специфікації.

29 березня 2010 року сторонами укладено
додаток №1 до Договору - специфікацію
на поставку наступного товару: аміачна
селітра у кількості 448 т., амофос у
кількості 128 т. на загальну суму 1 589 762,30
грн.

У додатку №1 до Договору сторонами було
узгоджено, що передача товару
відбувається на умовах СРТ - станція
Доч відповідно до заявки або
транспортної інструкції Покупця.

Оплата товару здійснюється Покупцем у
наступному порядку:

20% від загальної вартості товару 317 952,46
грн. до 25 квітня 2010 року, (п. 3.1.),

80% від загальної вартості товару 1 271 809,84
грн. до 01 жовтня 2010 року. (п. 3.2).

27.04.2010 року відповідачем була видана
довіреність №59 Васюй В.В. на отримання
від ТОВ "Амако Україна" насіння
кукурудзи та мінеральних добрив.

За видатковою накладною №К-003810/000655 від
30.04.2010 року відповідач отримав у
позивача амофос у кількості 128 т. на
суму 555 110,40 грн., що підтверджується
підписом представника відповідача у
графі отримав вказаної накладної.

04.05.2010 року відповідачем була видана
довіреність №61 Прищепі С.М. на
отримання від ТОВ "Амако Україна"
мінеральних добрив у кількості 192 т.

За видатковою накладною №К-004135/000655 від
05.05.2010 року представник відповідача
Прищепа С.М. за довіреністю №61 від
04.05.2010 року отримав у позивача
вапняково-аміачну селітру у кількості
192 т. на суму 349 051,39 грн., що
підтверджується підписом представника
відповідача у графі отримав зазначеної
накладної.

05.05.2010 року відповідачем була видана
довіреність №62 Прищепі С.М. на
отримання від ТОВ "Амако Україна"
мінеральних добрив у кількості 64 т.

За видатковою накладною №К-004526/000655 від
07.05.2010 року представник відповідача
Прищепа С.М. за довіреністю №62 від
05.05.2010 року отримав у позивача
вапняково-аміачну селітру у кількості
64 т. на суму 116 352 грн., що
підтверджується підписом представника
відповідача у графі отримав зазначеної
накладної.

07.05.2010 року відповідачем була видана
довіреність №63 Прищепі С.М. на
отримання від ТОВ "Амако Україна"
товару, у тому числі і вапняно аміачної
селітри у кількості 128 т.

За видатковою накладною №К-004787/000655 від
14.05.2010 року представник відповідача
Прищепа С.М. за довіреністю №63 від
07.05.2010 року отримав у позивача
вапняково-аміачну селітру у кількості
128 т. на суму 232 704 грн., що
підтверджується підписом представника
відповідача у графі отримав зазначеної
накладної.

08.06.2010 року відповідачем була видана
довіреність №79 Кривець В.М. на
отримання від ТОВ "Амако Україна"
вапняково аміачної селітри у кількості
64 т.

За видатковою накладною №К-006501/000655 від
16.06.2010 року представник відповідача
Кривець В.М. за довіреністю №79 від
08.06.2010 року отримав у позивача
вапняково-аміачну селітру у кількості
64 т. на суму 116 352 грн., що
підтверджується підписом представника
відповідача у графі отримав зазначеної
накладної.

У всіх вище зазначених видаткових
накладних зазначено, що передачу
товару здійснено на підставі Договору.

В процесі розгляду справи, 21.11.2013 року
колишній директор ДП "Агроінвест" ТОВ
"Борзна-Агроінвест" Іваній І.Г., який
з'явився в судове засідання на вимогу
ухвали суду від 12.11.2013 року, підтвердив
факти, викладені у письмовому
поясненні від 08.11.2013 року, а саме:
укладення Договору з додатком №1 з
позивачем, видачу довіреностей на
отримання мінеральних добрив,
отримання у повному обсязі у позивача
матеріальних цінностей за зазначеними
вище видатковими накладними.

Відсутність у сторін письмової заявки
відповідача на відвантаження товару,
залізничних товарно-транспортних
накладних на поставку товару
залізницею, не здійснення відповідачем
попередньої оплати за товар, що було
передбачено умовами Договору та
додатку №1 до нього, не спростовують
факту отримання товару, оскільки товар
відповідачем було прийнято на підставі
оформлених довіреностей та видаткових
накладних, які є первинними обліковими
документами та підтверджують факт
здійснення господарської операції
відповідно до ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Крім того, судом враховується, що
згідно з п. 3.8. Договору Покупець
(відповідач) зобов'язався передати
Постачальнику (позивачу) копію
залізничної накладної з відмітками
дати прибуття товару на станцію
призначення, дати видачі вантажу.

За поясненням позивача вказану умову
Договору відповідачем не було
виконано, а також у позивача відсутні
залізничні товарно-транспортні
накладні на поставку товару.

Всі довіреності на отримання товару
видані працівникам відповідача,
містять підписи керівника, бухгалтера,
відбиток круглої печатки відповідача
та зразки підписів осіб, уповноважених
на отримання товару. Тобто
відповідають вимогам щодо
довіреностей на отримання
матеріальних цінностей, встановлених
п. 4, та 5 Інструкції про порядок
реєстрації виданих, повернутих і
використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженій
наказом Міністерства фінансів України
№99 від 16.05.96, яка зареєстрована у
Міністерстві юстиції України 12.06.96 за
№293/1318.

Відповідно до п. 8 зазначеної вище
Інструкції строк дії довіреності
встановлюється в залежності від
можливості одержання та вивозу
відповідних цінностей за нарядом,
рахунком, накладною або іншим
документом, що їх замінює, на
підставі якого видана довіреність,
однак, не більше як на 10 днів.

Весь товар було отримано
представниками відповідача за
довіреностями у строк, який не
перевищує 10 днів, а тому відсутність на
довіреностях строку їх дії, які
оформлялись самим відповідачем, та
внесення відповідачем у довіреність на
ім'я Кривець В.М. паспортних даних
Прищепи С.М., не є підставою для відмови
від оплати одержаного товару.

Ні Договором, ні додатком №1 до нього
сторони не передбачили можливості
застосування у відносинах між ними
постанови державного комітету Ради
Міністрів СРСР з праці та соціальних
питань від 28.12.77 №447/24, а тому відповідні
підстави заперечення позову
відповідачем судом до уваги не
беруться.

Наявними у справі квитанціями про
приймання вантажу підтверджуються
факти відправлення в квітні - травні 2010
р. на адресу відповідача залізницею
вагонів з добривами азотними, амофосом.
Відправником вказаних товарів є ДП
"Агроцентр Єврохім Україна".

Довідкою станції Доч також
підтверджується факти надходження
добрив на станцію для відповідача в
квітні-травні 2010 р.

За видатковою накладною №РН-042508 від
25.04.2010 року постачальником зазначеної у
ній вапняково-аміачної селітри у
кількості 128.000 т. є ТОВ "Остхем Україна",
одержувачем ТОВ "Амако Україна", а
отримувачем на станції Доч - ТОВ "Борзна
Агроінвест". В накладній також вказано
номери залізничних вагонів, якими
поставляється товар - №65229437, №63544712.

Як зазначено у довідці станції Доч
добрива у вагонах №65229437, №63544712
надійшли на станцію 29.04.2010 року для ДП
"Агроінвест" ТОВ "Борзна Агроінвест".

Статтею 528 Цивільного кодексу України
допускається виконання зобов'язання
іншою особою.

Відносини позивача з особами, якими
відправлявся товар відповідачу
залізницею, про що позивач вказує у
письмових поясненнях від 05.12.2013 року, не
є предметом даного спору.

Вищезазначені докази спростовують
заперечення позову з підстав
відсутності поставок товару
залізницею на адресу відповідача.

Довідка станції Доч щодо відсутності
документів на підтвердження поставок
товару позивачем відповідачу у період
з 29 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року
судом до уваги не беруться, оскільки
відправником товару були треті особи.

Судом також не приймається до уваги
довідка станції Доч щодо відсутності
акредитації ТОВ "Агроінвест-Борзна" по
станції в період з січня 2010 р. по
вересень 2013 р., оскільки на час спірних
правовідносин у 2010 році отримувачем
товару було ДП "Агроінвест" ТОВ
"Борзна-Агроінвест".

Прийнявши товар за видатковими
накладними без зауважень відповідач
підтвердив факт отримання того товару,
найменування якого наведене у додатку
№1 до Договору.

Враховуючи наведене, посилання
відповідача на невідповідність
найменування товару у видаткових
накладних, у довідці станції Доч та
залізничних квитанціях, судом до уваги
не приймається.

Таким чином, наведеними вище доказами
підтверджується поставка товару
відповідачу на загальну суму 1 369 569, 79
грн.

12.10.2012 року позивачем на адресу
відповідача направлено претензію -
вимогу про сплату заборгованості, пені,
штрафу, процентів річних та
інфляційних.

Факт направлення претензії
відповідачу підтверджується завіреною
копією фіскального чека Державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" від 12.10.2012, а тому заперечення
факту отримання претензії з посиланням
на журнал реєстрації вхідних
документів за 2012 рік, судом до уваги не
приймається.

Відповіді на претензію відповідач не
надав, борг не сплатив.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 та 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача про стягнення 1 271 809,84
грн. боргу є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В зв'язку з невиконанням відповідачем
умов закону та Договору щодо строків
оплати за отриманий товар позивачем
правильно розраховано витрати від
інфляції за період з грудня 2010 року по
липень 2013 року на суму 66 134,12 грн.

Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Відповідно ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу
України розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

За умовами п. 5 додатку №1 до Договору у
разі порушення Покупцем умов оплати,
визначених у п. 3.2 даного додатку,
Покупець зобов'язується сплатити
Постачальнику штраф у розмірі 20% від
суми порушеного грошового зобов'язання
та 13 процентів річних від простроченої
суми.

Пунктом 3.2 додатку №1 до Договору
сторонами встановлено строк оплати 80%
вартості товару у сумі 1 271 809,84 грн. до
01.10.2010.

Позивачем правильно визначено період
прострочення для нарахування
процентів річних з 02.10.10 по 11.09.13 та суму
на яку вони нараховуються - 1 271 809,84 грн.

За вказаний період позивачем
нараховано 546 369,51 грн. 13% річних.

За перерахунком суду розмір 13
процентів річних за період
прострочення відповідно до позовної
заяви складає 485 803,38 грн. і позов в цій
частині підлягає задоволенню. В іншій
частині позову про стягнення 60 566,13 грн.
13% річних необхідно відмовити, у зв'язку
з арифметичними помилками в
розрахунках.

На підставі викладеного позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амако Україна"
підлягає частковому задоволенню.

В процесі розгляду справи, 12.11.2013 року
відповідачем подано заяву про
застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257, ч. 1 ст. 261
Цивільного кодексу України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Уклавши додаток №1 до Договору
сторонами було узгоджено, що оплату 80%
від загальної вартості товару - 1 271 809,84
грн., відповідач проводить до 01.10.2010.

В якості позовних вимог позивачем
заявлено вимогу про стягнення коштів у
сумі 1 271 809,84 грн., що включає у себе
зобов'язання по оплаті 80% від загальної
вартості товару.

Вимог про стягнення 317 952,46 грн.
попередньої оплати, яку відповідач
зобов'язався сплатити до 25.04.2010 року і
строк позовної давності на дату подачі
позову вже сплив, позивачем не
заявлено.

Відтак, про порушення свого права на
одержання від відповідача 1 271 809,84 грн.,
позивач дізнався 02.10.2010 року, позовну
заяву подано 18.09.2013 року, і на дату
подачі позову загальний строк позовної
давності не сплив.

Таким чином, відсутні підстави для
відмови у позові про стягнення 1 271 809,84
грн. боргу в зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

На підставі викладеного та з
урахуванням встановлених обставин
справи, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амако Україна"
підлягають задоволенню частково.

Беручи до уваги наведене, судова
колегія вважає, що рішення
господарського суду Чернігівської
області від 05.12.2013 року у справі №927/1219/13
прийнято з повним і достовірним
встановленням всіх фактичних обставин,
які мають значення для вирішення
даного спору, а також з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, у зв'язку з чим апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест-Борзна"
задоволенню не підлягає.

У зв'язку з цим, Київський апеляційний
господарський суд не вбачає підстав
для скасування рішення господарського
суду Чернігівської області від 05.12.2013
року у справі №927/1219/13.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Чернігівської області від 05.12.2013 року у
справі №927/1219/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агроінвест-Борзна" - без задоволення.

2. Матеріали справи №927/1219/13 повернути
до господарського суду Чернігівської
області.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран