м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17001/13 03.02.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН»

до державного госпрозрахункового
підприємства «УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК»

про визнання кредитором; визнання
кредиторських вимог на суму 384.637,71 грн;
зобов'язання включити до проміжного
ліквідаційного балансу кредиторських
вимог.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Петровський Д.О. - за
довіреністю від 28.12.2011 № 364;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» звернулося до
Господарського суду міста Києва із
позовом до державного
госпрозрахункового підприємства
«УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК» про визнання
кредитором; визнання кредиторських
вимог на суму 384.637,71 грн; зобов'язання
включити до проміжного ліквідаційного
балансу кредиторських вимог.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує тим, що останній на виконання
укладеного між сторонами спору
договору від 07.07.2012 № 38-12/с, перерахував
на користь відповідача, як підрядника
за вказаним правочином, грошові кошти в
сумі 1.952.367,60 грн в якості попередньої
оплати робіт. Проте, відповідач свої
зобов'язання за договором від 07.07.2012 №
38-12/с виконав частково, а саме на суму
1.594.167,96 грн. Відповідач вимоги позивача
проігнорував, роботи у повному обсязі
не виконав.

У подальшому позивачем було з'ясовано,
що відповідач перебуває у стані
ліквідації у зв'язку із чим позивач
звернувся до відповідача із заявою про
визнання ним кредиторських вимог, які
виникли на підставі договору від 07.07.2012
№ 38-12/с, а сумі 358.199,64 грн. Проте, вказана
заява відповідачем була відхилена з
тих підстав, що позивачем було
пропущено двомісячний строк,
встановлений п. 4.3 наказу Адміністрації
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України від
30.10.2012 № 607 і ст. 105 ЦК України, на
звернення до відповідача із
кредиторськими вимогами.

Таким чином, з урахуванням наведених
обставин, позивач звернувся до
господарського суду за захистом своїх
порушених прав шляхом застосування
судом до спірних правовідносин сторін
правил, встановлених ч. 3 ст. 112 ЦК
України, а саме із такими позовними
вимогами до відповідача: про визнання
позивача кредитором відповідача;
визнання кредиторських вимог позивача
до відповідача на суму 384.637,71 грн;
зобов'язання відповідача включити до
проміжного ліквідаційного балансу
кредиторських вимог позивача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.09.2013 порушено провадження
по справі № 910/17001/13 (суддя Станік С.Р.).

Розпорядженням в.о. керівника апарату
Господарського суду міста Києва від
03.10.2013 № 04-1/985 призначено повторний
автоматичний розподіл даної справи у
зв'язку з обранням судді Станіка С.Р. на
посаду судді Київського апеляційного
господарського суду.

В результаті зазначеного вище
повторного автоматичного розподілу
справу № 910/17001/13 передано на розгляд
судді Балаца С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.10.2013 справу № 910/17001/13
прийнято до провадження судді Балаца
С.В.

Ухвали, винесені Господарським судом
міста Києва у даній справі, надсилалися
останнім відповідачеві на адресу його
місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесеним до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, відтак, у
розумінні ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідач повідомлений про дату, час
та місце розгляду даної справи
належним чином.

Повноважний представник відповідача у
судові засідання не з'явився,
відповідач про поважні причини
нез'явлення його представника суд не
повідомив.

Крім того, відповідач правом наданим
ст. 59 Господарського процесуального
кодексу України не скористався,
відзиву на позов від останнього до суду
не надійшло. Таким чином, відповідно до
положень статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляв у
зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 03.02.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті даного
спору та дослідивши наявні докази у
матеріалах даної справи, Господарський
суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН», як замовником, (далі -
позивач) та державним
госпрозрахунковим підприємством
«УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК», як виконавцем,
(далі - відповідач) укладено договір від
07 липня 2012 № 38-12/с (далі - Договір).

Виходячи з предмету Договору, в порядку
та на умовах, визначених Договором,
позивач доручає, а відповідач
зобов'язується виконати роботи з
Переносу кабелів зв'язку, що
розташовуються під під'їзною дорогою
до "Об'єкту транспортної
інфраструктури для обробки зернових
вантажів пов'язаних з річковим
вантажооборотом (Перевантажувальний
термінал) в межах с. Чирське,
Гайшинської ради,
Переяслав-Хмельницького району,
Київської області" (далі - роботи) в
кількості та за цінами, визначеними
умовами Договору (п. 1.1 Договору).

У відповідності до умов, визначених п.
1.2 Договору, після закінчення робіт,
сторони Договору підписують Акт
приймання виконаних робіт,
підготовлений відповідачем.

Загальна вартість Договору
визначається на підставі Додатку 1, 2, та
на дату укладання Договору становить:
1.952.367,60 грн. Оплата здійснюється таким
чином: після підписання Договору, до
початку виконання робіт, позивач
згідно кошторису перераховує на
рахунок відповідача 100 % вартості
Договору, що складає 1.952.367,60 грн (п. 2.2
Договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що
розрахунки здійснюються Замовником у
безготівковому вигляді за відповідною
формою платіжного доручення.

Як узгоджено сторонами у пункті 3.1
Договору, відповідач зобов'язується
виконати роботи, передбачені у пункті
1.1 Договору у строк до 31 грудня 2012 року.

Після завершення виконання робіт
відповідач передає позивачеві Акт у
двох примірниках (п. 5.1 Договору).

Згідно п.п. 6.1, 6.2 Договору відповідач
несе відповідальність перед позивачем
за відповідність виконаних робіт
даним, що вказані в кошторисах і
вимогам Договору. За порушення
погоджених сторонами Договору строків
виконання робіт, відповідач сплачує
позивачеві пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
нараховується пеня, від вартості
невиконаних робіт за кожний день
прострочення.

У відповідності до п. 3.2 Договору,
вказаний правочин набув чинності з
дати його підписання та діяв до 31
грудня 2012 року, а в частині оплати
Замовником прийнятих по Акту робіт - до
повного розрахунку за роботи, що
виконані в зв'язку з виконанням
Договору.

Сторонами спору укладено до Договору
такі додатки: 1) додаток № 1, у якому
сторони визначили договірну ціну, яка
складає 1.952.367,60 грн; 2) у додатку № 2
наведено локальний кошторис № 2-1-1 на
будівництво телефонної каналізації
(далі - Додатки до Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
підряду.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України встановлено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу
України унормовано, що строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Так, позивач, на виконання умов
Договору та на підставі виставленого
відповідачем рахунку-фактури від 07.07.2012
№ СФ-0000026, перерахував на користь
відповідача грошові кошти в якості
попередньої оплати робіт в сумі 1.952.367,60
грн, що підтверджується платіжними
дорученнями від 09.07.2012 № 25955 на суму
1.561.894,08 грн та від 13.07.2012 № 26889 на суму
390.473,52 грн, а також випискою банківської
установи, у якій відкрито рахунок
позивача (оригінали вказаних
розрахункових документів та виписок з
банківського рахунку наявні у справі).

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок невиконання
відповідачем його зобов'язань за
Договором та Додатковими угодами до
нього у строк, встановлений п. 3.1
Договору. Відповідач, станом на 28
грудня 2012 року, виконав роботи,
передбачені Договором та кошторисом
(Додаток № 1 до Договору), частково, а
саме на суму 1.594.167,96 грн, що
підтверджується такими Актами
приймання виконаних будівельних робіт:
за серпень 2012 року на суму 855.246,35 грн,
який підписано 31.08.2012 уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками печаток виконавця та
замовника; за грудень 2012 року на суму
738.921,61 грн, який підписано 28.12.2012
уповноваженими представниками сторін
та скріплено відбитками печаток
виконавця та замовника (оригінали
вказаних Актів наявні у справі).

Внаслідок порушення відповідачем умов
Договору, позивач отримав від
Головного управління урядового зв'язку
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України лист від
25.12.2012 № 26/2-2654, зі змісту якого
вбачається, що роботи з виносу кабелів
урядового зв'язку з плями забудови, які
виконувалися відповідачем, не
завершені, а через них прокладено
автомобільну дорогу, що суперечить
Правилам охорони ліній електрозв'язку,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29.01.1996 № 135.

Позивач звертався до відповідача із
такими листами: від 03.01.2013 № 70/04-39, від
08.04.2013 № 3583/04-39, від 21.05.2013 № 4906/01-39, які
відповідач отримав 09.04.2013, 10.04.2013 (вх. №
14/01-18) та 21.05.2013, відповідно, згідно із
якими позивач вимагав від відповідача
виконати роботи у повному обсязі, а
саме на суму 358.199,64 грн, а також сплатити
неустойку у вигляді пені в сумі 20.608,75
грн.

Однак, всупереч умов Договору та
Додатків до нього, а також наведених
вище вимог позивача, відповідач роботи
на суму 358.199,64 грн, станом на момент
вирішення спору по суті, не виконав.

Враховуючи, що відповідач своїми діями
порушив своє зобов'язання за Договором
(ст. 610 Цивільного кодексу України),
останній вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому позивачем
нараховано державному
госпрозрахунковому підприємству
«УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК» господарську
санкцію у вигляді пені, на підставі п. 6.2
Договору, ч. 6 ст. 232 ГК України, в сумі
26.438,07 грн.

Згідно наказу Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 30.10.2012 № 607 (далі
- Наказ) припинено діяльність
державного госпрозрахункового
підприємства «УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК»
шляхом його ліквідації (п. 1 Наказу). У
відповідності до пункту 2 Наказу
призначено головою комісії з
ліквідації відповідача заступника
голови Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України -
Корнієнка Олександра Васильовича (далі
- Голова комісії з ліквідації
відповідача).

Відповідно до відомостей щодо
державного госпрозрахункового
підприємства «УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК», які
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, 02 листопада 2012 року
зареєстровано рішення щодо припинення
юридичної особи в результаті
ліквідації.

Як вбачається з п. 4.1 Наказу у триденний
термін з дня набрання чинності Наказом
у встановленому порядку повідомити
державного реєстратора про прийняте
рішення щодо припинення діяльності
відповідача шляхом його ліквідації та
подати державному реєстратору
необхідні документи для внесення до
Єдиного державного реєстру
відповідних записів.

Пунктом 4.2 Наказу визначено
забезпечити опублікування в
спеціальному додатку до газети
"Урядовий кур'єр" та/або в офіційному
друкованому виданні органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування за місцем знаходження
відповідача інформації про припинення
його діяльності шляхом ліквідації,
порядок і термін заяви претензій
кредиторами. Наявних (відомих)
кредиторів повідомити у письмовій
формі.

У відповідності до п. 4.3 Наказу
встановлено строк для заявлення вимог
кредиторами протягом двох місяців з
дня публікації повідомлення про
припинення діяльності відповідача
шляхом його ліквідації.

Адміністрацію Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України наказано вжити
необхідних заходів щодо стягнення
дебіторської заборгованості та
виявлення вимог кредиторів
відповідача з письмовим повідомленням
кожного з них про ліквідацію
відповідача, а також провести
розрахунки з кредиторами відповідача
(п.п. 4.6, 4.7 Наказу).

Частиною першою ст. 110 Цивільного
кодексу України визначено, що юридична
особа ліквідується за рішенням її
учасників або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами, в тому числі у зв'язку із
закінченням строку, на який було
створено юридичну особу, досягненням
мети, для якої її створено, а також в
інших випадках, передбачених
установчими документами.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 статті 105 Цивільного
кодексу України учасники юридичної
особи, суд або орган, що прийняв рішення
про припинення юридичної особи,
зобов'язані протягом трьох робочих
днів з дати прийняття рішення письмово
повідомити орган, що здійснює державну
реєстрацію. Після внесення запису про
прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
повідомлення про внесення запису до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
щодо прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.
До комісії з припинення юридичної
особи (комісії з реорганізації,
ліквідаційної комісії) або ліквідатора
з моменту призначення переходять
повноваження щодо управління справами
юридичної особи. Голова комісії, її
члени або ліквідатор юридичної особи
представляють її у відносинах з
третіми особами та виступають у суді
від імені юридичної особи, яка
припиняється.

Положеннями ч. 2, 3, 4 статті 60
Господарського кодексу України
встановлено, що орган (особа), який
прийняв рішення про ліквідацію
суб'єкта господарювання, встановлює
порядок та визначає строки проведення
ліквідації, а також строк для заяви
претензій кредиторами, що не може бути
меншим, ніж два місяці з дня оголошення
про ліквідацію. Ліквідаційна комісія
або інший орган, який проводить
ліквідацію суб'єкта господарювання,
вміщує в друкованих органах відповідно
до закону повідомлення про його
ліквідацію та про порядок і строки
заяви кредиторами претензій, а явних
(відомих) кредиторів повідомляє
персонально у письмовій формі у
встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки. Одночасно
ліквідаційна комісія вживає
необхідних заходів щодо стягнення
дебіторської заборгованості суб'єкта
господарювання, який ліквідується, та
виявлення вимог кредиторів, з
письмовим повідомленням кожного з них
про ліквідацію суб'єкта
господарювання.

За приписом ч. 8 статті 111 Цивільного
кодексу України ліквідаційна комісія
(ліквідатор) після закінчення строку
для пред'явлення вимог кредиторами
складає проміжний ліквідаційний
баланс, що включає відомості про склад
майна юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду. Проміжний
ліквідаційний баланс затверджується
учасниками юридичної особи, судом або
органом, що прийняв рішення про
ліквідацію юридичної особи.

Отже, виходячи з приписів наказу
Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 30.10.2012 № 607 та
положень наведених вище норм
матеріального права, на Голову комісії
з ліквідації відповідача покладено
обов'язок, зокрема, вмістити в
друкованих органах відповідно до
закону повідомлення про ліквідацію
відповідача та про порядок і строки
заяви кредиторами претензій, а також
вжити заходи щодо виявлення та
повідомлення (письмово) наявних
кредиторів відповідача, яким є, у тому
числі, позивач, з метою включення до
проміжного ліквідаційного балансу
відповідача кредиторських вимог
позивача.

Проте, всупереч наведеним вище нормам
матеріального права та положень
Наказу, Головою комісії з ліквідації
державного госпрозрахункового
підприємства «УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК» про
ліквідацію останнього та про порядок і
строки пред'явлення кредиторських
вимог до відповідача письмово позивача
не було повідомлено.

04 липня 2013 року позивачеві стало відомо
про перебування відповідача у стані
припинення з довідки Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У зв'язку із
наведеним, позивачем 15 липня 2013 року
вручено Голові комісії з ліквідації
відповідача заяву від 12.07.2013 № 6829/3-13/28
про визнання останнім кредиторських
вимог позивача, які виникли на підставі
Договору від 07.07.2012 № 38-12/с, внаслідок
порушення відповідачем зобов'язань за
Договором.

За наслідками розгляду кредиторської
вимоги позивача, останньому надано
лист-відповідь від 26.07.2013 № 18/2013, зі
змісту якого вбачається, що 09 листопада
2011 року опубліковано оголошення про
ліквідацію відповідача, тому,
позивачем пропущено двомісячний строк,
встановлений п. 4.3 Наказу, для заявлення
до відповідача кредиторських вимог.
Однак, при цьому у вказаному листі від
26.07.2013 № 18/2013 відповідачем не
повідомлено позивача про те, у якому
саме друкованому засобі масової
інформації розміщено оголошення про
ліквідацію державного
госпрозрахункового підприємства
«УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК».

Відповідно до положень, встановлених ч.
3 ст. 112 Цивільного кодексу України, у
разі відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії. За рішенням
суду вимоги кредитора можуть бути
задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи.

Лист-відмову у визнанні кредиторських
вимог позивача від 26.07.2013 № 18/2013,
останнім отримано 31 липня 2013 року.

Позовну заяву надіслано позивачем до
господарського суду 30 серпня 2013 року,
що підтверджується відбитком штампу
поштового зв'язку на поштовому
відправленні позивача.

Таким чином, виходячи з наведеного
вище, позивач звернувся до
господарського суду із позовом з
дотриманням строку, визначеного ч. 3 ст.
112 Цивільного кодексу України, тобто у
місячний строк.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд
дійшов такого висновку:

- Головою комісії з ліквідації
державного госпрозрахункового
підприємства «УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК»
проігноровано вимоги, які встановлені
Наказом Адміністрації Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України від 30.10.2012 № 607 і
наведеними вище нормами
господарського та цивільного
законодавства України, належним чином
не повідомлено позивача, як явного
кредитора відповідача, про прийняте
рішення про ліквідацію останнього;

- Головою комісії з ліквідації
державного госпрозрахункового
підприємства «УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК» не
підтверджено факт публікації
оголошення про ліквідацію відповідача
у спеціалізованому друкованому засобі
масової інформації саме 09 листопада 2012
року.

Наведена поведінка Голови комісії з
ліквідації державного
госпрозрахункового підприємства
«УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК» розцінюється судом
як ухилення від розгляду та
задоволення кредиторських вимог
позивача, а також включення їх до
проміжного ліквідаційного балансу.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відтак, підсумовуючи сукупність
наведених вище фактів та обставин
даного спору, які підтверджуються
наявними у матеріалах справи доказами,
суд дійшов висновку, що товариство з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» є кредитором державного
госпрозрахункового підприємства
«УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК», вимоги якого
виникли на підставі Договору від 07.07.2012
№ 38-12/с в сумі 384.637,71 грн, з яких: 358.199,64
грн - основна заборгованість і 26.438,07 грн
- пеня, тому, вказані вимоги підлягають
включенню Головою комісії з ліквідації
державного госпрозрахункового
підприємства «УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК» до
проміжного ліквідаційного балансу
кредиторських вимог.

З огляду на те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85, 116-118
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати кредиторські вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» (54002, м. Миколаїв, Коботажний
спуск, буд. 1; ідентифікаційний код 14291113)
до державного госпрозрахункового
підприємства «УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК» (04119, м.
Київ, Шевченківський район, вул.
Мельникова, буд. 83-Б; ідентифікаційний
код 23539109) на суму 384.637,71 грн, які виникли
на підставі укладеного між вказаними
юридичними особами договору від 07.07.2012
№ 38-12/с.

3. Зобов'язати голову комісії з
ліквідації державного
госпрозрахункового підприємства
«УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК» (04119, м. Київ,
Шевченківський район, вул. Мельникова,
буд. 83-Б; ідентифікаційний код 23539109)
включити до проміжного ліквідаційного
балансу кредиторські вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» (54002, м. Миколаїв, Коботажний
спуск, буд. 1; ідентифікаційний код 14291113)
на суму 384.637,71 грн, з яких: 358.199,64 грн -
основна заборгованість і 26.438,07 грн -
пеня.

4. Стягнути з державного
госпрозрахункового підприємства
«УКРІНФОРМЗВ'ЯЗОК» (04119, м. Київ,
Шевченківський район, вул. Мельникова,
буд. 83-Б; ідентифікаційний код 23539109, з
будь-якого його рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» (54002, м. Миколаїв, Коботажний
спуск, буд. 1; ідентифікаційний код 14291113,
на будь-який його рахунок, виявлений
державним виконавцем під час виконання
рішення суду) витрати по сплаті
судового збору в сумі 9.986,75 (дев'ять
тисяч дев'ятсот вісімдесят шість) грн 75
коп.

5. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08 лютого 2014
року.

Суддя
С.В. Балац