ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р.
Справа № 28/129

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Михалюк О.В.

суддів
Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк»

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 27.11.2013р.

у справі № 28/129

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк», м.Київ

до Закритого акціонерного
товариства «Калина ЛТД», м.Червоноград

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Калина-Закарпаття»,
м.Київ

про стягнення 73 081 012,78 грн.
заборгованості,

з участю представників :

від скаржника - Дутка Т.Б.

від відповідача-1 - не з»явився

від відповідача-2 - Дяків О.М.

В ході судового засідання сторонам
права і обов"язки, передбачені ст.22 ГПК
України роз"яснені, заперечень щодо
складу суду не поступало.

Відповідач-1 - ЗАТ «Калина ЛТД» належним
чином був повідомлений про день та час
слухання справи, однак повноважних
представників в засідання не скерував,
в зв"язку з чим колегія вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 27.11.2013р. у справі
№ 28/129 (суддя Петрашко М.М.) за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» до Закритого
акціонерного товариства «Калина ЛТД»
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Калина-Закарпаття»,
м.Київ про стягнення 73 081 012,78 грн.
заборгованості заяву Публічного
акціонерного товариства «Родовід
банк» про перегляд за нововиявленими
обставинами ухвали господарського
суду Львівської області від 12.04.2011р. у
справі № 28/129 залишено без задоволення,
а ухвалу без змін.

Не погоджуючись з даною ухвалою
позивач - Публічне акціонерне
товариство «Родовід Банк» подав до
Львівського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати згадану
ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що
вона є незаконна, винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, в порушення статті 43 ГПК України
господарський суд не вжив заходів,
спрямованих на всебічне, повне і
об»єктивне встановлення всіх обставин
справи, оскільки при винесенні
оскаржуваної ухвали суд першої
інстанції інстанції, перевіривши заяви
про затвердження мирової угоди усіх
учасників процесу встановив, що
повноваження на укладення мирової
угоди перевірено. Відтак, позивач був
упевнений, що на момент укладення
мирової угоди всі її підписанти були
наділені правом вчинити таку дію.
Однак, як зазначає скаржник, після
укладення даної мирової угоди позивачу
стало відомо, що директор ТзОВ
«Калина-Закарпаття» В.Чубірко на
момент затвердження мирової угоди не
був наділений необхідним обсягом
повноважень на підписання заяви про її
затвердження.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на
його думку підставою для скасування
оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали,
проаналізувавши застосування норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 25.01.2011р. у справі
№28/129 позов Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" задоволено
частково, вирішено стягнути з ЗАТ
"Калина -ЛТД" на користь ПАТ "Родовід
Банк" заборгованість в загальній сумі 72
364 267,03 грн. В рахунок погашення
заборгованості вирішено звернути
стягнення на передане в іпотеку майно
ТзОВ "Калина-Закарпаття" згідно
договору іпотеки №22.1/317-З.2-08 від 12
березня 2009 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
Пасічник С.Г. за реєстровим № 185, згідно
договору іпотеки №22.1/317-З.3-08 від 12.03.2009
року, згідно договору іпотеки
№22.1/317-З.4-08 від 12.03.2009 року, згідно
договору іпотеки №22.1/317-З.6-08 від 12.03.2009
року та згідно договору іпотеки
№22.1/317-З.7-08 від 12.03.2009 року.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 12.04.2011р. у справі
№28/129 затверджено мирову угоду
підписану між Публічним акціонерним
товариством "Родовід Банк" та Закритим
акціонерним товариства "Калина-ЛТД".

На розгляд господарського суду
Львівської області надійшла заява
Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
господарського суду Львівської
області від 12.04.2011р. у справі №28/129 за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" до
відповідача-1 Закритого акціонерного
товариства "Калина-ЛТД" та до
відповідача-2 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття"
про стягнення 73 081 012,78 грн.

Подану заяву про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
господарського суду Львівської
області від 12.04.2011р. заявник
обґрунтовує тим, що мирову угоду було
укладено між Публічним акціонерним
товариством "Родовід Банк" та Закритим
акціонерним товариства "Калина-ЛТД", а
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття"
надало згоду на підписання такої
мирової угоди.

Згода Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття"
була оформлена у вигляді адресованої
до суду заяви про затвердження мирової
угоди, яка була підписана директором
товариства В.Чубірко з проханням
затвердити мирову угоду, яка укладена
між ПАТ "Родовід Банк" та ЗАТ "Калина
ЛТД".

Як стверджує заявник директор
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття"
В.Чубірко не мав права підписувати
вказану згоду (заяву), оскільки
відповідно до статуту товариства,
затвердженого загальними зборами
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття",
протокол від 20.09.2006р. (у редакції
дійсній станом на дату укладення
мирової угоди), директор в межах
наданих йому повноважень укладає від
імені товариства договори (угоди) на
суму, що не перевищує 100 000,00 грн.

Таким чином, заявник у поданій заяві
стверджує, що директором Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Калина-Закарпаття" В.Чобірко було
надано згоду на укладення мирової
угоди із перевищенням наданих
повноважень, встановлених статутом
товариства.

Заявник зазначає, що про цю обставину
йому стало відомо лише після
направлення листа 30.09.2013р. №256 із
запитом надати копії установчих
документів для проведення
ідентифікації.

Відтак, Публічне акціонерне товариство
"Родовід Банк" звернулося до
господарського суду Львівської
області із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
господарського суду Львівської
області від 12.04.2011р., в якій просить
скасувати ухвалу від 12.04.2011р. у справі
№28/129.

Розглянувши заяву про перегляд ухвали
за нововиявленими обставинами та
долучені до неї документи, суд дійшов
вірного висновку, що у задоволенні
вказаної заяви слід відмовити, ухвалу
господарського суду Львівської
області від 12.04.2011р. у справі №28/129
залишити без змін з наступних підстав.

Частиною 1 ст.112 ГПК України
передбачено, що господарський суд може
переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.112 ГПК України
підставою для перегляду судових рішень
господарського суду за нововиявленими
обставинами є зокрема істотні для
справи обставини, що не були і не могли
бути відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №17 передбачено, що до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Так, відповідно до п. 6.27. Статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття",
затвердженого рішенням загальних
зборів учасників товариства,
оформленого протоколом від 20.09.2006р.
(дата реєстрації 25.09.2006р., номер запису
5001060), директор в межах наданих
йому повноважень укладає від імені
Товариства договори (угоди) на суму що
не перевищує 100 (сто) тисяч гривень.
Договори, передбачені п.п. 6.4.14-6.4.20,
укладені без відповідного рішення
Загальних зборів Учасників Товариства
про їх укладення та надання Загальними
зборами Учасників Товариства
відповідного доручення Директору на їх
укладення вважаються недійсними.

На момент укладення мирової угоди, як
вказав заявник у заяві, чинним був
Статут затверджений рішенням
загальних зборів учасників ТОВ
"Калина-Закарпаття", оформленого
протоколом від 20.09.2006р.

Як зазначалося вище, заявник стверджує,
що йому стало відомо про те, що директор
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття"
В.Чубірко уповноважений укладати від
імені товариства договори (угоди) на
суму, що не перевищує 100 (сто) тисяч
гривень лише після направлення листа
30.09.2013р. №256 із запитом надати копії
установчих документів для проведення
ідентифікації.

Однак як вбачається з вищезазначеного
листа, адресованого банком на адресу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття", з
метою якісного та безпечного
обслуговування вашого бізнесу, з
дотриманням усіх умов збереження
банківської таємниці, просимо вас
заповнити "Відомості" (додаток 1, та 7а), а
у разі наявності змін, що відбулися на
дату отримання листа просимо надати
оновлені копії належним чином
засвідчених відповідних документів
(дійсних на даний момент, а також, що
діяли протягом періоду з 31.07.2009р. (дата
проходження останньої ідентифікації)
до дати отримання листа, зокрема копії
установчих документів (статут,
засновницький договір, установчий акт,
положення, договір оренди).

Отже з листа вбачається, що на дату
укладення Мирової угоди 23.02.2011р. та
затвердження її господарським судом
12.04.2011р. заявник мав установчі
документи ТОВ "Калина-Закарпаття",
оскільки в листі від 30.09.2013р. просив
надати їх оновлені копії у разі
наявності змін, якщо такі відбулися з
31.07.2009р. (дата проходження останньої
ідентифікації) до дати отримання листа.

Окрім того, 12.03.2009р. між Відкритим
акціонерним товариством "Родовід Банк"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття"
були укладені договори іпотеки, де у
кожному із вказаних договорів
зазначено відомості про те, що директор
Чубірко В.В. діє на підставі саме
Статуту ТОВ "Калина-Закарпаття"
зареєстрованого Виконавчим комітетом
Ужгородської міської ради
Закарпатської області від 25.09.2006р.,
реєстраційний номер 5001060.

В матеріалах справи відсутні відомості
про внесення змін та доповнень до
статуту ТОВ "Калина-Закарпаття" після
його державної реєстрації 25.09.2006р., до
моменту затвердження мирової угоди
господарським судом.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов
вірного висновку, що на момент
укладення сторонами мирової угоди та
затвердження її господарським судом
12.04.2011р., заявникові була відома або
могла бути відома та обставина, що
директор ТОВ "Калина-Закарпаття" в
межах наданих йому повноважень міг
укладати від імені Товариства договори
(угоди) на суму, що не перевищує 100 (сто)
тисяч грн., оскільки заявник мав в
наявності установчі документи ТОВ
"Калина-Закарпаття" і тому міг з ними
ознайомитися, а отже дана обставина не
відноситься до нововиявленої.

Разом з тим заявником не наведено
доказів, що підтверджують відсутність
у нього установчих документів ТОВ
"Калина-Закарпаття" чи наявність
перешкод для ознайомлення з ними на
момент: укладення договорів іпотеки
від 12.03.2009р.; проведення заявником
останньої ідентифікації ТОВ
"Калина-Закарпаття" станом на 31.07.2009р.;
укладення мирової угоди 23.02.2011р. та
затвердження її господарським судом
12.04.2011р.

Крім того, як вбачається із Мирової
угоди, затвердженої господарським
судом 12.04.2011р., вона була підписана
представниками Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
та Закритим акціонерним товариством
"Калина-ЛТД". Отже ТОВ
"Калина-Закарпаття" не є стороною
мирової угоди.

В матеріалах справи міститься заява
про затвердження мирової угоди
підписана директором ТОВ
"Калина-Закарпаття" В.Чубірко, в якій
останній просить господарський суд
затвердити мирову угоду між ПАТ
"Родовід Банк" та ЗАТ "Калина ЛТД".

Як зазначалося вище, відповідно до п.
6.27. Статуту ТОВ "Калина-Закарпаття"
директор в межах наданих йому
повноважень укладає від імені
Товариства договори (угоди) на суму що
не перевищує 100 (сто) тисяч гривень.
Договори, передбачені п.п. 6.4.14-6.4.20,
укладені без відповідного рішення
Загальних зборів Учасників Товариства
про їх укладення та надання Загальними
зборами Учасників Товариства
відповідного доручення Директору на їх
укладення вважаються недійсними.

Посилаючись на вищенаведене заявник
зазначає, що директором ТОВ
"Калина-Закарпаття" В.Чубірко було
надано згоду на укладення Мирової
угоди із перевищенням наданих йому
повноважень, встановлених Статутом,
тобто в порушення п. 6.27. Статуту
Товариства.

Однак суд звертає увагу заявника, що
підписана директором ТОВ
"Калина-Закарпаття" та адресована до
суду заява з проханням затвердити
мирову угоду між ПАТ "Родовід Банк" та
ЗАТ "Калина ЛТД" не є укладеним від
імені ТОВ "Калина-Закарпаття" договором
(угоди). Статутом ТОВ
"Калина-Закарпаття" передбачено
обмеження правомочності директора
саме щодо укладення від імені
товариства договорів (угод) на суму що
не перевищує 100 (сто) тисяч гривень.

Отже дана обставина не є істотною для
розгляду справи тобто врахування такої
обставини судом не мало б наслідком
прийняття іншого судового рішення
(ухвали) ніж те, яке було прийняте.

З огляду на викладене, суд дійшов
обгрунтованого висновку, що у
задоволенні заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами слід
відмовити, ухвалу господарського суду
Львівської області від 12.04.2011р. у даній
справі залишити без змін.

Щодо заяви ПАТ "Родовід Банк" про
забезпечення позову слід зазначити
наступне.

У вказаній заяві ПАТ "Родовід Банк"
зазначає, що рішенням Господарського
суду Львівської області від 25.01.2011 р. у
справі № 28/129 позов задоволено
частково, вирішено стягнути з
Закритого акціонерного товариства
"Калина -ЛТД" на користь Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
заборгованість на загальну суму 72 364 267
грн 03 коп (в тому числі 2 605 395 грн 38 коп -
простроченої заборгованості за
процентами, 62 999 965 грн 09 коп -
простроченої заборгованості по
кредиту, 339 814 грн 22 коп. - пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за процентами, 6 419 092 грн 34 коп - пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом). В рахунок погашення
заборгованості вирішено звернути
стягнення на передане в іпотеку майно
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Калина-Закарпаття".

Крім того, як зазначає заявник,
рішенням Господарського суду
Львівської області від 25.07.2013 року
залишеним в силі постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 28.10.2013 року
визнано припиненими з 12.04.2011 року
договори іпотеки, які укладені між
Публічним акціонерним товариством
"Родовід Банк" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Калина-Закарпаття", зобов'язано
вилучити внесені до Єдиного реєстру та
Державного реєстру іпотек відповідні
записи про заборону відчужень об'єктів
нерухомого майна на підставі
зазначених договорів іпотеки.

В обґрунтування необхідності вжиття
заходів до забезпечення позову заявник
зазначає, що у разі задоволення заяви
ПАТ "Родовід Банк" про перегляд за
нововиявленими обставинами ухвали
господарського суду Львівської
області про затвердження мирової угоди
від 12.04.2011 року, її скасуванні та
постановлення нової, якою буде
відмовлено в затвердженні мирової
угоди від 23.02.2011 року, ПАТ "Родовід Банк"
зможе звернути до виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 25.01.2011 р. у справі № 28/129,
яким, зокрема, й передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки. Однак до
цього часу Відповідач-2 може зняти
заборони відчуження з предмету іпотеки
та відчужити нерухоме майно, що
відповідно унеможливить виконання
рішення від 25.01.2011 року.

Відповідно до статті 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Згідно ст. 67 ГПК
України позов забезпечується, зокрема
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві.

З Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" від 26 грудня 2011
року №16 вбачається, що особа, яка
подала заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтею
33 ГПК, обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням,
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову, забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу, наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову, імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Однак заявником, з урахуванням
вищенаведеного, не подано жодних
доказів наявності фактичних обставин,
які в свідчили про вчинення
відповідачем дій спрямованих на
відчуження майна чи вчинення
підготовчих дій до його відчуження, а
саме лише посилання в заяві на
потенційну можливість відповідача
відчужити майно без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

За таких обставин, доводи скаржника
зазначені в апеляційній скарзі,
апеляційним судом не визнаються
такими, що можуть бути підставою згідно
ст.104 ГПК України для скасування чи
зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно
до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Львівської
області від 28.11.2013р. у справі № 28/129
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника.

Повний текст постанови складено « 26»
лютого 2014р.

Головуючий суддя
Михалюк О.В.

суддя
Новосад Д.Ф.

суддя
Мельник Г.І.