ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р.
Справа № 911/4632/13

Розглянувши матеріали справи за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Адвентіс», м.Київ

до Публічного акціонерного товариства
«Калитнянський експериментальний
завод комбікормів і преміксів»,
смт.Калита, Броварський р-н, Київської
області

про стягнення 8000000,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: Гомза В.В.

Від відповідача: Куприянський Б.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Адвентіс» (далі -
позивач) до Публічного акціонерного
товариства «Калитнянський
експериментальний завод комбікормів і
преміксів» (далі - відповідач) про
стягнення 8000000,00 грн.

Провадження у справі №911/4632/13 порушено
відповідно до ухвали суду від 16.12.2013
року та призначено справу до розгляду
на 09.01.2014 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні 09.01.2014 року подав відзив на
позовну заяву, в якому проти позову
заперечував.

Представник позивача у судовому
засіданні 09.01.2014 року позовні вимоги
підтримав та надав документи на
виконання вимог ухвали суду. Розгляд
справи відкладався до 06.02.2014 року.

В судовому засіданні 06.02.2014 року було
оголошено перерву до 18.02.2014 року.

В судовому засіданні 18.02.2014 року
позивач позовні вимоги підтримав,
надав заперечення на відзив
відповідача, відповідач проти позову
заперечував.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши надані сторонами
докази, судом встановлено наступне.

25.10.2013 року між Товариством з обмежено
відповідальністю «Адвентіс» (позивач)
та Публічним акціонерним товариством
«Калитянський експериментальний завод
комбікормів і преміксів» (відповідач)
було укладено Договір № ФП-25/10/13 про
надання поворотної безвідсоткової
фінансової допомоги (надалі - Договір).

Відповідно до п. 257 ч.1 ст. 14 Податкового
кодексу України поворотна фінансова
допомога - сума коштів, що надійшла
платнику податків у користування за
договором, який не передбачає
нарахування процентів або надання
інших видів компенсацій у вигляді
плати за користування такими коштами,
та є обов'язковою до повернення.

За умовами зазначеного Договору
позивач (Кредитор) зобов'язалося надати
відповідачу (Боржник) поворотну
безвідсоткову фінансову допомогу у
сумі 8 000 000 грн. (п. 1.1. Договору), а
відповідач зобов'язалося повернути
отримані кошти у строк до 15.11.2013 року (п.
1.4. Договору).

Як зазначив позивач, він свої
зобов'язання виконав повністю та
належним чином, перерахувавши 29.10.2013
року на користь відповідача 8 000 000 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням № 828 від 29.10.2013 року,
відповідний факт відповідачем не
заперечений та не спростований.

Відповідно до п. 1.4. Договору № ФП-25/10/13
від 25.10.2013 року про надання поворотної
безвідсоткової фінансової допомоги,
фінансова допомога надавалася на строк
до 15.11.2013 року. В останній день строку,
на який надавалася фінансова допомога,
відповідач був зобов'язаний повернути
позивачу повну суму коштів, отриманих
ним на підставі Договору.

Однак, в порушення п. 1.4. Договору №
ФП-25/10/13 від 25.10.2013 року відповідач свої
зобов'язання з повернення отриманих
коштів фінансової допомоги своєчасно
та в повному обсязі не виконав, не
повернув у встановлений строк (до 15.11.2013
року) 8 000 000 грн. отриманої від позивача
фінансової допомоги.

З метою врегулювання спору позивач
18.11.2013 року звертався до відповідача з
письмовою вимогою № 88/13 про повернення
грошових коштів. У відповідь
відповідач визнав претензію, однак
кошти не повернув, посилаючись на
скрутне фінансове становище.

Відповідач у відзиві проти позову
заперечував, посилаючись на те, що
Договір є неукладеним у зв'язку з
відсутністю в ньому такої істотної
умови, як строк дії.

Однак, в п.5.5 Договору чітко вказано, що
Договір вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання та
його скріплення печатками сторін, і діє
до моменту повного виконання сторонами
зобов'язань за ним. Таким чином, в
Договорі визначено термін його дії.

Крім того, в п.1.4 Договору Договорі
чітко визначено термін виконання
зобов'язання до 15.11.2013 року.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського
кодексу України, ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання, зокрема,
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується заборгованість
відповідача в сумі 8000 000 грн.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивачем доведені та обґрунтовані,
відповідачем не спростовані, тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відшкодування судових витрат
відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Київської
області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Калитянський
експериментальний завод комбікормів і
преміксів» (07420, Київська область,
Броварський район, смт. Калита, вул.
Перемоги, 2, код 00951758) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Адвентіс» (04074, м.
Київ, вул. Лугова, 12, код 35275230) 8 000 000 грн.
боргу та 68 820 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя
Кошик А.Ю.

дата підписання 28.02.2014 р.