ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.02.14р. Справа № 904/9857/13За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ - МТС", м. Київ

до Товариства з обмежено
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми
"Агро-Хліб", м. Марганець
Дніпропетровської області

про стягнення 120 817,34 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача: Плоский В.П., довір. №
130Д-181/2013 від 27.12.13р.;

від відповідача: Бойко М.Є, довір. від
24.01.14р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ - МТС" (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду з позовом, у якому просить
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми "Агро-Хліб"
(далі - відповідач) суму 112 840,00 грн.
основного боргу, 1 708, 25 грн. пені, 369,49
грн. 3% річних, 5 899,34 грн. 7% від суми
боргу, а всього 120 817,34 грн.
заборгованості за порушення виконання
грошових зобов'язань за договором про
надання послуг №КО-ДП-31/2013 від 08.08.13р.

Позивач наполягає на задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач проти позову не
заперечує.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши надані докази в їх
сукупності, господарський суд, -

встановив:

08.08.2013 року між позивачем (виконавцем)
та відповідачем (замовником) було
укладено договір №КО-ДП-31/2013 (далі -
Договір), згідно якого, постачальник
зобов'язується, в порядку та на умовах
Договору, на території
сільськогосподарських угідь замовника
надати останньому послуги по збиранню
врожаю сільськогосподарських культур
на пальному замовника, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги (п.п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на
підставі зазначеного вище Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до цих
відносин мають застосовуватися
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч.1ст. 903 ЦК України).

За умовами п.п.3.3, 3.4 Договору
загальна вартість наданих послуг (сума
до сплати замовником) обчислюється
виходячи з актів передачі-приймання
надання послуг, що підписані сторонами.
Оплата наданих послуг здійснюється
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок виконавця на
підставі актів передачі-приймання
наданих послуг в строк не пізніше ніж
через 5 (п'ять) робочих днів з дати
підписання відповідного акту.

Згідно п.4.1.5 Договору замовник
зобов'язується своєчасно здійснювати
оплату наданих послуг виконавцем
відповідно до умов Договору.

На виконання умов Договору позивач
надав відповідачу обумовлені
Договором послуги на загальну суму 112
817,34 грн., що підтверджується актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
з підписами та відбитками печатки
підприємств обох сторін (а.с.10, 11).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд зазначає, що взяті на
себе зобов'язання в частині оплати
вартості наданих послуг відповідачем
не виконані, у зв'язку із чим у
останнього виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 112 840,00 грн.

Між тим, в ході розгляду справи
відповідачем частково сплачено суму
основного боргу, що підтверджується
доданим до матеріалів справи
банківським виписками з рахунку
відповідача (а.с.30, 31), згідно яких 09.01.14р.
та 05.02.14р. відповідачем здійснено
погашення заборгованості на загальну
суму 112 840,00 грн., отже ці його грошові
зобов'язання, в силу положень ст. 202
Господарського кодексу України, на час
розгляду справи є припиненими, а тому
між сторонами відсутній предмет спору
щодо стягнення цих грошових коштів і
провадження у справі в цій частині
підлягає припиненню, згідно приписів
ст.80 ч.1 п.1-1 Господарського
процесуального кодексу України.

На час розгляду спору відповідач
не надав господарському суду доказів
добровільної сплати решти спірної суми
заборгованості.

З урахуванням встановлених обставин,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України встановлено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, ч. 1
ст. 530 Цивільного кодексу України,
цивільні та господарські зобов'язання
мають бути виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його не виконання або
виконання з порушенням умов, які
визначені змістом зобов'язання, а ст. 629
ЦК України передбачає, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою
(штрафом, пенею).

Згідно приписів п.5.2 Договору та ч.2 ст.625
ЦК України позивач нарахував
відповідачу пеню за період з 14.10.13р. по
05.12.13р. на суму 1 697,40 грн., 7% штрафу від
суми прострочення боргу у розмірі 5 899,34
грн., 3% річних за період з 14.10.13р. по
05.12.13р. на суму 369,49 грн., що
відображається в розрахунку позивача
(а.с.3).

Перевіривши здійснені позивачем
нарахування пені, суд визнає їх
обґрунтованими частково, а саме
задовольняє за той самий період, що
взятий позивачем, на суму 1 601,11 грн.,
тоді як в решті нарахувань розміру пені
відмовляє за безпідставністю.

Щодо решти нарахувань, здійснених
позивачем, суд визнає їх
обґрунтованими, вірно розрахованими, а
отже такими, що підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(ч. 1 ст. 625 ЦК України).

В силу положень ст. 16 Цивільного
кодексу України та ст. 20 Господарського
кодексу України, держава забезпечує
захист прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання та
споживачів, зокрема, шляхом
присудження до виконання обов'язку в
натурі та застосуванням штрафних
санкцій.

Викладене є підставою для
часткового задоволення позову.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України сплата
судового збору покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32-33, 36, 43, 44, 49, 82-85,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмежено
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми "Агро-Хліб"
(53400, Дніпропетровська область,
м.Марганець, вул. Крупської, буд.30, кв. 1;
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "ДПЗКУ -
МТС" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, б.15
літ.А, н/п 17; ) суму
1 601,11 грн. (одна тисяча шістсот
одна грн. 00 коп.) пені, 5 899,34 грн. (п'ять
тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять грн.
34 коп.) штрафу, 369,49 грн. (триста
шістдесят дев'ять грн. 49 коп.) 3% річних, 2
414,18 грн. (дві тисячі чотириста
чотиринадцять грн. 18 коп.) судового
збору.

В частині позовних вимог щодо
стягнення суми 112 840,00 грн. основного
боргу провадження у справі - припинити.

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя
А.В.
Суховаров

Рішення підписано - 24.02.2014р.