ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.14р. Справа № 904/9327/13

За позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

до Публічне акціонерне товариство
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

про стягнення 79 550, 52 грн.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

від позивача - Портний М.І.,
представник, довіреність №31 від
01.01.2014р.

від відповідача - Лосєв Д.В.,
представник, довіреність №52-16/119 від
29.12.2012р.

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява
державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
м.Дніпропетровськ - далі по тексту -
позивача до відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область
- далі по тексту - відповідача про
стягнення з відповідача на користь
позивача 79550,52грн. плати за
користування вагонами.

Судові витрати по справі позивач
просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
06.11.08р. між сторонами укладено договір
№ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч "Про експлуатацію
залізничної під'їзної колії Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці. Даний
договір регулює відносини, які
виникають між сторонами щодо подачі та
забирання вагонів. По накладним
порожні вагони власності товариства з
обмеженою відповідальністю
"Металургійна транспортна компанія",
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лемтранс" прийняті
позивачем до перевезення на адресу
відповідача. На шляху прямування
зазначені вагону затримані на підставі
наказів №352 від 29.05.13р. та №371 від 06.06.13р.
через зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг, у зв'язку з
несвоєчасним забиранням вантажу
одержувачем (відповідачем) на свою
під'їзну колію. За фактом затримки
вагонів станціями затримки Ток,
Новоблочна у порядку передбаченому
п.9,10 Правил користування вагонами та
контейнерами, складено акти про
затримку вагонів форми ГУ-23а №3 від
29.05.13р., №86 від 06.06.13р., акти загальної
форми №61 від 29.05.13р., №86 від 06.06.13р. та
станцією призначення Кривий Ріг вчасно
вручено представникам комбінату
повідомлення про затримку цих вагонів.
За весь час затримки вагонів на
підходах до ст. Кривий Ріг залізницею
(позивачем) було нараховано плату за
користування вагонами за відомостями
форми ГУ-46 за №№ 15069687, 11069650, 08069637, 08069638,
08069636, 09069640, 14069664, які представник
відповідача підписав із запереченнями,
що унеможливлює списання спірних сум з
особового рахунку відповідача в ТехПД.
Враховуючи все вищевикладене, позивач
звернувся до суду з даною позовною
заявою про примусове стягнення з
відповідача на користь позивача плату
за користування вагонами у розмірі
79550,52грн.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № НЮс-1/551 від 27.11.13р.
ухвалою суду від 03.12.13р. порушено
провадження по справі та призначено
слухання на 19.12.13р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Представник відповідача в судові
засідання з'являвся, вимоги ухвал суду
виконав, відзив на позов надав, позовні
вимоги не визнає в повному обсязі
посилаючись на наступне. З акту про
затримку №3 від 29.05.13р. вбачається, що
вагони в кількості 56шт. прибули на
станцію Ток поїздом №3502 29.05.13р. о
13год.07хв., наказ №352, який містить
вказівку затримати вагони, що
перевозяться поїздом №3502 видано 29.05.13р.
о 16год. 43хв., відповідні відомості плати
за користування вагонами
представниками відповідача підписані
з зауваженнями, що шляхи підходу були
вільні та відповідач був готовий
прийняти порожні вагони. Як доказ
зайнятості колій на ст.Кривий Ріг
позивач підтверджує актами загальної
форми ГУ-23, які складені на ст.Кривий
Ріг і на думку позивача підтверджують
неможливість подання вагонів на
станцію Кривий Ріг за весь час затримки
спірних вагонів на ст.Ток. Відповідач
вважає акти загальної форми
неналежними доказами у справі так як
вони складені з порушенням вимог
чинного законодавства. Відповідач
вважає, що позивач не довів
правомірності затримки та нарахування
плати за користування 64 вагонами за
спірним наказом №352, оскільки позивач
не довів, що затримані вагони мають
статус вантажу та йшли на адресу
відповідача, а зазначені акти
загальної форми ГУ-23, які складені на
ст.Кривий Ріг не відповідають вимогам
законодавства, а тому не є належними
доказами по справі та не є такими, що
підтверджують вину відповідача у
затримці вагонів на ст.Ток відповідно
до наказу №352 від 29.05.13р.

З акту про затримку №86 від 06.06.13р.
вбачається, що вагони в кількості 53шт.
прибули на станцію Новоблочна поїздом
№3001 05.06.13р. о 04год.00хв., наказ №371, який
містить вказівку затримати вагони, що
перевозяться поїздом №3001 видано 06.06.13р.
о 00год. 20хв., відповідні відомості плати
за користування вагонами
представниками відповідача підписані
з зауваженнями, що шляхи підходу були
вільні та відповідач був готовий
прийняти порожні вагони. Як доказ
зайнятості колій на ст.Кривий Ріг
позивач підтверджує актами загальної
форми ГУ-23, які складені на ст.Кривий
Ріг і на думку позивача підтверджують
неможливість подання вагонів на
станцію Кривий Ріг за весь час затримки
спірних вагонів на ст.Новоблочна.
Відповідач вважає акти загальної форми
неналежними доказами у справі так як
вони складені з порушенням вимог
чинного законодавства. Відповідач
вважає, що позивач не довів
правомірності затримки та нарахування
плати за користування 53 вагонами за
спірним наказом №371, оскільки позивач
не довів, що затримані вагони мають
статус вантажу та йшли на адресу
відповідача, а зазначені акти
загальної форми ГУ-23, які складені на
ст.Кривий Ріг не відповідають вимогам
законодавства, а тому не є належними
доказами по справі та не є такими, що
підтверджують вину відповідача у
затримці вагонів на ст.Новоблочна
відповідно до наказу №371 від 06.06.13р.

19.12.13р. в судове засідання з'явилися
повноважні представники сторін. За
результатами судового засідання
оголошено перерву до 23.01.14р., у зв'язку з
невиконанням сторонами вимог суду.

23.01.14р. в судове засідання з'явилися
повноважні представники сторін.
Представник позивача звернувся до суду
з заявою продовжити строк розгляду
справи. За результатами судового
засідання клопотання позивача судом
задоволено, строк розгляду справи
продовження, судове засідання
відкладено до 11.02.14р., з метою надання
позивачу часу надати пояснення на
відзив відповідача.

11.02.14р. в судове засідання з'явилися
сторони. Продовжився розгляд справи по
суті. Представник позивача надав
письмові пояснення по справі;
представник відповідача звернувся до
суду з клопотанням про заміну
найменування відповідача по справі з
відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на публічне акціонерне
товариство "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат". За
результатами судового засідання
оголошено перерву до 18.02.14р.

За результатами судового засідання,
яке відбулося 18.02.14р. задоволено
клопотання відповідача про заміну
найменування відповідача, справу було
розглянуто за участю повноважних
представників сторін за наявними в ній
матеріалами та оригіналами документів
наданих сторонами додатково на вимоги
суду в судове засідання в
обґрунтування своїх позовних вимог і
своїх позовних заперечень. У судовому
засіданні, в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частину рішення,
представників сторін повідомлено про
дату складення повного тексту рішення
і роз'яснено порядок його оскарження.
Фіксація судового процесу технічними
засобами не проводилася.

Вивчивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Взаємовідносини залізниці щодо подачі
та забирання вагонів між позивачем та
відповідачем регулюються договором №
ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч "Про експлуатацію
залізничної під'їзної колії ВАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", яка примикає до станцій
Кривий Ріг ДП "Придніпровська
залізниця".

За накладними №45012101 (а.с.22 том 2), №45084266
(а.с24 том 2), №45078722 (а.с.26 том 2), №45317682
(а.с.15 том 2) порожні вагони власності
товариства з обмеженою
відповідальністю "Металургійна
транспортна компанія", товариства з
обмеженою відповідальністю "Лемтранс"
прийняті позивачем до перевезення на
адресу відповідача.

На шляху прямування дані вагони були
затримані через зайнятість колій на
станції призначення Кривий Ріг у
зв'язку з неприйняттям вантажу
одержувачем ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
свою під'їзну колію, про що складено
накази №352 від 29.05.13р. та №371 від 06.06.13р.
відповідно до вимог пунктів 9, 10 р. III
Правил користування вагонами та
контейнерами, затверджених наказом
Міністерства транспорту України 25.02.99р.
за №113 та зареєстровані в Міністерстві
юстиції України 15.03.99р. за №165/3458.

За час затримки вагонів, залізницею
було нараховано плату за користування
спірними вагонами за відомостями ГУ-46
за №№ 15069687, 11069650, 08069637, 08069638, 08069636, 09069640,
14069664 на загальну суму 79550,52грн.

Відомості плати за користування
вагонами працівниками відповідача
підписано із запереченням: "З сумою за
затримку не згодні. ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
готовий був прийняти вагони на під'їзну
колію".

Стаття 307 Господарського кодексу
України, яка кореспондується із
статтею 908 Цивільного кодексу України
встановлює, що умови перевезення
вантажу, пасажирів і багажу окремими
видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Стаття 46 Статуту залізниць України
встановлює, що одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти вантаж, що надійшов
на його адресу. Терміни вивезення і
порядок зберігання вантажів
установлюються Правилами. Вантажі, що
прибули, зберігаються на станції
безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту за
користування вагонами і контейнерами
залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за
користування вагонами (контейнерами)
та звільнення від зазначеної плати у
разі затримки вагонів (контейнерів), що
виникла з вини залізниці,
встановлюється Правилами користування
вагонами і контейнерами. Зазначена
плата вноситься також за час затримки
вагонів на станціях призначення і на
підходах до них в очікуванні подання їх
під вивантаження, перевантаження з
причин, що залежать від
вантажоодержувача, власника
залізничної під'їзної колії, порту,
підприємства.

Плата за користування вагонами не є
мірою відповідальності, яка може
застосовуватись лише за наявності вини
сторони у зобов'язанні.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та
експлуатації власних вантажних
вагонів встановлено, що порожні власні
вагони перевозяться за перевізними
документами, в яких у графі
"найменування вантажу" вказується:
"Власник вагона (найменування
власника). Направляється до пункту
навантаження (у ремонт тощо)". Порядок
та розмір нарахування плати за
перевезення власних приватних
порожніх вагонів встановлений у пункті
17 розділ) 1 Тарифного керівництва №1.
Отже, порожні приватні власні вагони,
які перевозяться залізницею за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, мають статус "вантажу",
які залізниця зобов'язана доставити на
станцію призначення у цілості та
збереженості і видати їх одержувачу,
зазначеному в накладній, а одержувач
має щодо залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів від залізниці -
сплатити плату за користування
вагонами, які знаходяться на коліях
залізниці чи на станціях підходу, та
збір за зберігання у розмірах,
встановлених Тарифним керівництвом N1,
а також інші права та обов'язки, які має
одержувач відносно вантажу, що прибув
на його адресу.

Відповідно до статті 129 Статуту
залізниць України обставини, що можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Господарським судом встановлено, що
накази про затримку спірних вагонів на
підходах до станції призначення були
видані через наявність на коліях
станції призначення Кривий Ріг
неприйнятих відповідачем вагонів, що
надійшли на його адресу. За цим фактом
станціями затримки Кривий Ріг - Ток,
Новооблочна у порядку, передбаченому
п.9,10 р. III Правил, складено акти про
затримку вагонів форми ГУ-23а №3 від
29.05.13р. та №86 від 06.06.13р. та акти
загальної форми ГУ-23 №61 від 29.05.13р., №86
від 06.06.13р. Повідомлення про затримку
вагонів станцією призначення Кривий
Ріг представникам комбінату вручено в
порядку і строки, визначені, абз. 4 п. 10 р.
III Правил користування вагонами та
контейнерами.

Згідно п. 13.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху
поїздів і маневрової роботи на
залізницях України, затвердженої
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 31.08.05р. за № 5076,
приймання поїздів на станцію має
проводитись на вільні колії, які
призначені для цього технічно -
розпорядчим актом станції.

Позивачем на вимогу суду надано
"Положення про зайнятість колій" за час
затримки вагонів на підходах до
станції призначення, з якого
встановлено, що по наказу № 352 колія № 5
була вільна з 05 год. 40хв. 04.06.13р. до 15год.
30хв. 04.06.13р. (9 год. 50хв.); колія №6 була
вільна з 04год. 05хв. до 09год. 55хв. (5год.
50хв.); колія №8 була вільна з 12год. 40хв.
03.06.13р. до 18год. 50хв. 03.06.13р. (6год 10хв.);
колія №11 була вільна з 14год. 20хв. 2905.13р.
до 01год. 25хв. 30.05.13р. (11год 05хв.).

По наказу №371 колія №4 була вільна з
20год. 35хв. 06.06.13р. до 23год 30хв. 06.06.13р.
(3год); з 09год. 00 хв. 07.06.13р. до 14год. 55хв.
07.06.13р. (6год.); колія №14 була вільна
з06год 35хв. 06.06.13р. до 17год. 25хв. 06.06.13р.
(10год 50хв.).

Посилання на акти загальної форми, як
на підтвердження затримки вагонів на
колії станції Кривий Ріг з вини
одержувача зазначені також у
Положеннях про зайнятість колій,
господарський суд не прийняв до уваги,
оскільки акти загальної форми ГУ-23
(а.с.75-250 том 1) складено в порушення
вимог пункту 8 "Правил користування
вагонами та контейнерами" згідно яких у
разі затримки вагонів на станції з
причин, які не залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представниками станції та
вантажовласником. Оскільки надані
позивачем акти загальної форми
підписано лише представниками
залізниці, а частина взагалі ніким не
підписані, то вони не можуть служити
належним доказом підтвердження
викладених в них обставин. Докази
виклику представників
вантажоотримувача для підписання
актів загальної форми залізницею не
надано. Акти про відмову від підписанні
цих актів не складались, до справи
позивачем не залучено.

Доказів неможливості подачі спірних
вагонів на колії, які були вільні під
час прибуття вантажу у зазначений час
позивач не надав. У Положенні про
зайнятість колій позивач посилається,
що деякі колії певний час
використовувались для проведення
маневрових робіт, і обгону локомотива,
згідно ЄТП роботи під'їзної колії на
станції Кривий Ріг, але будь - яких
доказів проведення цих робіт суду не
надано.

Отже, проаналізувавши подані сторонами
докази, господарський суд дійшов
висновку, що позивачем не доведено
факту неможливості подачі вагонів, що
надійшли спірним поїздом на колії
станції призначення за період їх
затримки, а відтак і підстави для
затримки вагонів і як наслідок
нарахування плати за їх користування,
за час затримки, були відсутні.

Відповідно до абз.8 ч.1 ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір при відмові в
позові покладається на позивача.

З урахуванням абз.8 ч.1 ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір у розмірі 1720,50грн.
покласти на позивача.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.1,22,33,43,44,49,82-85,87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимоги
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

24.02.14р.

Суддя О.О. Коваленко