ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.14р. Справа № 904/273/14

За позовом Прокурора
Центрально-Міського району м. Кривого
Рога Дніпропетровської області в
інтересах держави

в особі: Криворізької міської ради, м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область

в особі: Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа",
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 14 247,96 грн. за договором
постачання теплової енергії

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Прокурор: Пономаренко А.Є., прокурор
відділу, службове посвідчення № 023761
від 20.12.2013 р.

Від позивача-1: не з'явився

Від позивача-2: Варламов М.О.,
довіреність № 11 від 20.12.2013 р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Центрально-Міського району м.
Кривого Рога Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі:
Криворізької міської ради, в особі:
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" звернувся
до господарського суду з позовом про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 суми основного боргу у розмірі 13
289, 89 грн., 3 % річних - 508,02 грн., пені - 450,05
грн. за договором поставки теплової
енергії № 6511 від 19.08.2010 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог
прокурор посилається на невиконання
відповідачем вимог діючого
законодавства та умов договору № 6511
від 19.08.2010 р. на постачання теплової
енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання і
пару, а саме - порушення строків оплати
за спожиту теплову енергію за період з
14.11.2011р. по 08.04.2013р.

Прокурор підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Позивач-1 - Криворізька міська рада - у
призначене судове засідання не
з'явився, пояснень щодо причин
неприбуття в судове засідання не надав,
про дату, час та місце розгляду справи
позивач -1 був повідомлений належним
чином

Позивач -2 - Комунальне підприємство
теплових мереж - "Криворіжтепломережа"
- підтримав позовні вимоги прокурора.

Відповідач відзив на позов не надав,
явку повноважного представника у
судові засідання, призначені для
розгляду справи, не забезпечив, про
дату, час і місце проведення судових
засідань відповідач повідомлений
належним чином за його
місцезнаходженням згідно матеріалів
справи, у тому числі підтвердженим
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 54-55, 58-59).

З матеріалів справи вбачається, що
ухвали суду надсилались Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 за адресою
зазначеною в позовній заяві та
документах, доданих до матеріалів
справи, що підтверджується копіями з
реєстрів поштових відправлень суду №
124 від 24.01.2014р. та № 61 від 06.02.2014р.
(а.с.64,65).

Від відповідача конверти з ухвалами
повернулись на адресу господарського
суду з відміткою поштового відділення
"за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, судом у повному обсязі
виконано приписи Господарського
процесуального кодексу України щодо
повідомлення сторін про дату та час
судового засідання у справі шляхом
направлення ухвал рекомендованими
листами з повідомленнями на адресу
відповідача, зазначену в позовній
заяві та витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

При цьому, ухилення боржника від
одержання на підприємстві зв'язку
ухвали суду (відмова від її прийняття,
нез'явлення до поштового відділення
після одержання повідомлення про
надходження рекомендованого або
цінного листа), не дає суду підстав
вважати що відповідач не був належним
чином повідомлений про розгляд справи
в господарському суді.

03.02.2014р. у судовому засіданні розгляд
справи відкладався до 18.02.2014р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 18.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2010р. між Комунальним підприємством
теплових мереж «Криворіжтепломережа»
(далі - постачальник, позивач-2) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(далі - споживач, відповідач) укладено
договір № 6511 на постачання теплової
енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання і
пару (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору,
постачальник відпускає споживачу
теплову енергію в гарячій воді на
потреби опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та у вигляді пари на
технологічні потреби, а споживач
сплачує за отриману теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) у
строки, передбачені цим договором.

Постачальник відпускає споживачу
теплову енергію на об'єкти, вказані в
таблиці №2 згідно з встановленим
планом теплоспоживання з 01.10.2008р. по
01.10.2011р. (див. таблиця №1 та № 2, акт
граничного розподілу як невідємної
частини договору). Оплата проводиться
з моменту зазначеного періоду дії
договору (п.1.3. Договору).

Облік споживання теплової енергії
здійснюється згідно приладів обліку
або розрахунковим способом у разі їх
відсутності (п.2.1 договору).

Пунктом 2.4. договору встановлено, що
щомісячно, в строк до 25 числа, споживач,
який має прилад обліку, інформує
постачальника про фактичне споживання
теплової енергії з наступним
складанням акту.

Відповідно до п.3.1. договору оплата за
відпущену теплову енергію проводиться
Споживачем щомісяця, самостійно, в
грошовій формі, або іншими формами
розрахунку за погодженням сторін до
15-го числа місяця, наступного за
розрахунковим. В іншому випадку
постачальник має право без додаткового
попередження припинити повністю або
частково обмежити подачу теплової
енергії споживачу.

Споживач проводить передплату у
грошовій формі, у розмірі (75%) планового
місячного споживання у строк до 20 числа
кожного місяця (п. 3.4. Договору).

Згідно з п.6.1. договору, цей договір діє
з 01.10.2008р. до 01.10.2011р. і вважається
продовженим щороку, якщо за місяць до
закінчення строку не надійде заява
однієї зі сторін про відмову від цього
договору або від його перегляду. При
заяві однієї зі сторін про розірвання
договору за один місяць і відсутності
заборгованості споживача перед
постачальником договір може бути,
розірваний. При наявності
заборгованості за споживачем,
нарахування по договору закінчуються,
а договір не розривається до повного
погашення заборгованості.

Тарифи на послуги теплопостачання
передбачені постановою № 119 від
30.09.2011р. "Про встановлення тарифів на
теплову енергію КПТМ
"Криворіжтепломережа", що складає 954,05
грн. за 1 Гкал (з ПДВ).

Позивач-2 свої зобов'язання по договору
виконав у повному обсязі, що
підтверджується виставленими на
оплату рахунками - фактурами, копії
яких знаходяться в матеріалах справи
(а.с.18-27). Рахунки - фактури були отримані
відповідачем, що підтверджується
підписом відповідача у реєстрах
рахунків (а.с. 28-36).

Проте, відповідач виставлені рахунки
за спожиту теплову енергію своєчасно
та в повному обсязі не оплатив, на
підставі чого у нього виникла
заборгованість у сумі 13 289,89 грн., що і
стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про задоволення позову на
підставі наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутністю таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Позивач -2 надав довідку відповідно до
якої станом на 14.02.2014р. заборгованість
за теплову енергію відповідача перед
позивачем складає 13 289,89 грн. (а.с. 62).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення суми основного боргу
підтверджуються матеріалами справи, не
спростовані відповідачем та
підлягають задоволенню у сумі 13 289,89
грн.

Крім основного боргу прокурор просить
стягнути з відповідача пеню у сумі 450,05
грн. за період з 16.01.2013р. по 16.11.2013р., 3 %
річних у сумі 508,02 грн. за період з
16.01.2012р. по 10.12.2013р.

Згідно з п.3.3. договору, якщо споживач є
суб'єктом іншого сектору
господарювання економіки і не здійснює
оплату за відпущену теплову енергію в
термін, встановлений п. 3.1. договору, то
він несе відповідальність згідно до
п.п. 4-7 ст. 231 ГК України та законом
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996 року в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення сплати.

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Розрахунок пені перевірено судом, він
відповідає обставинам справи та
приписам діючого законодавства, тому
вимоги прокурора про стягнення з
відповідача пені в сумі 450,05 грн. за
період з 16.01.2013р. по 16.11.2013р. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Враховуючи, що прокурором та
позивачем-2 доведено шляхом надання
належних доказів, та не заперечується
Відповідачем, що останнім допущено
порушення строків розрахунків за
відпущену теплову енергію, перевіривши
здійснений Позивачем-2 розрахунок 3%
річних, позовні вимоги в цій частині
також підлягають задоволенню в сумі
508,02 грн. за період з 16.01.2012р. по 10.12.2013р.

На підставі викладеного позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі з стягненням з відповідача суми
основного боргу у розмірі 13 289,89 грн.,
пені - 450,05 грн., 3 % річних - 508,02 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
України, приймаючи до уваги, що спір
доведено до розгляду в суді з вини
відповідача, суд вважає за можливе
покласти на нього судові витрати у
справі в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 548, 610, 611, 627,
629 Цивільного кодексу України, ст. 193, 199,
231 Господарського кодексу України
ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа" (50000,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, 9, )
заборгованості за спожиту теплову
енергію у розмірі 13 289,89 грн.
(тринадцять тисяч двісті вісімдесят
дев'ять грн. 89 коп.), пені у сумі 450,05 грн.
(чотириста п'ятдесят грн. 05 коп.), 3%
річних у сумі 508,02 грн. (п'ятсот вісім
грн. 02 коп.), про що видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний
код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету
України в особі Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7; , банк одержувача -
відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, р/рахунок
3005, МФО 805012, КБКД 22030001; призначення
платежу - судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891, пункт 2.1.) судовий збір в розмірі 1
827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять
сім грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя Н.Г. Назаренко

Дата підписання рішення, оформленого
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України, -
19.02.2014р.