ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

18 лютого 2014 р. Справа № 902/765/13

Провадження № 14/902/54/13

Господарський суд Вінницької області у
складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,

суддів: Банаська О.О., Яремчука Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Німенко
О.І.,

представників сторін:

позивача (відповідача за зустрічним
позовом): Семеняка В.В., довіреність №49
від 08.01.2013р.,

у відсутності відповідача (позивача за
зустрічним позовом),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за первісним позовом: приватного
акціонерного товариства
"Агріматко-Україна" (вул. В.Чорновола, 45,
м. Вишневе, Києво-Святошинський район,
Київська область, 08132)

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" (вул. Чкалова, 16-б, смт.
Крижопіль, Вінницька область, 24600)

про стягнення 70587 грн 32 коп. боргу,

та зустрічним позовом: товариства з
обмеженою відповідальністю
"Подільські цукроварні" (вул. Чкалова,
16-б, смт. Крижопілський район, Вінницька
область, 24600)

до 1.: приватного акціонерного
товариства "Агріматко-Україна" (вул. В.
Чорновола, 45, м. Вишневе, Київська
область, 08132)

до 2.: закритого акціонерного
товариства "ТД" Соколівський цукор"
(вул. Службова, 1, с. Соколівка,
Крижопільський район, Вінницька
область)

про визнання недійсним договору про
перевід боргу,

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство
"Агріматко-Україна" (позивач,
відповідач за зустрічним позовом, ПАТ
"Агріматко-Україна") звернулося до
господарського суду Вінницької
області з позовом про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" (відповідач, позивач за
зустрічним позовом, ТОВ "Подільські
цукроварні") 70587 грн 32 коп. за договором
про переведення боргу №11 від 09.06.2010р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на укладення між ЗАТ "ТД"
Соколівський цукор" (первісний
боржник), ТОВ «Подільські цукроварні»
(новий боржник) та ЗАТ
"Агріматко-Україна" (кредитор) договору
про переведення боргу №11 від 09.06.2010
року, згідно умов якого ТОВ
«Подільські цукроварні» прийняло
грошовий борг ЗАТ "ТД" Соколівський
цукор" перед позивачем ПАТ
"Агріматко-Україна" у розмірі 70587 грн 32
коп.

Відтак, позивач, звернувшись до суду з
позовом, просить стягнути з ТОВ
«Подільські цукроварні»
заборгованість в сумі 70587 грн 32 коп.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 29.05.2013р. за
вказаним позовом порушено провадження
у справі № 902/765/13 з призначенням її до
розгляду.

Відповідно до ухвал суду від 09.07.2013р.,
23.07.2013р., 06.08.2013р. розгляд справи
відкладався з об"єктивних причин.

На підставі заяви судді Тварковського
А.А. від 06.08.2013р. розпорядженням
керівника апарата господарського суду
Вінницької області від 06.08.2013р. для
розгляду справи №902/765/13 створено
колегію у складі: головуючого судді
Тварковського А.А., суддів: Банаська
О.О., Яремчука Ю.О.

Ухвалою суду від 06.08.2013р. дану справу
вказаною колегією суду прийнято до
свого провадження з призначенням її до
розгляду.

10.09.2013р. на адресу суду надійшла
зустрічна позовна заява товариство з
обмеженою відповідальністю
""Подільські цукроварні" до приватного
акціонерного товариства
"Агріматко-Україна" та закритого
акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор" про визнання
недійсним договору про перевід боргу
№11 від 09.06.2010р.

Зустрічні позовні вимоги щодо визнання
недійсним договору про переведення
боргу №11 від 09.06.2010р. обґрунтовані тим,
що спірний договір не містить підстав
виникнення основного зобов'язання
(порушення якого договірного
зобов'язання) між первісним боржником
та кредитором, і обов'язок якого
переводиться на нового боржника, які на
думку ТОВ «Подільські цукроварні» є
визначальними для договору про
переведення боргу, що суперечить
положенням ст.203 ЦК України, ст. 207 ГК
України та є підставою для визнання
вказаного договору недійсним.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 10.09.2013р. та від
26.09.2013р. у справі №902/765/13 відмовлено у
прийнятті зустрічної позовної заяви
товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" до приватного акціонерного
товариства "Агріматко-Україна" та
закритого акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор" про визнання
недійсним договору про перевід боргу.

26.09.2013р. на ухвалу суду від 10.09.2013р. про
відмову в прийнятті зустрічної
позовної заяви надійшла апеляційна
скарга товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні".

Відповідно до ухвали суду від 10.10.2013р.
провадження у справі №902/765/13 зупинено
до набрання законної сили рішенням
господарського суду Київської області
у справі №911/3795/13 за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Подільські цукроварні" до приватного
акціонерного товариства
"Агріматко-Україна" та закритого
акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор" про визнання
недійсним договору про переведення
боргу.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.10.2013р.
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Подільські цукроварні" задоволено.
Ухвалу господарського суду Вінницької
області від 10.09.13р. у справі №902/765/13
скасовано. Матеріали справи №902/765/13
передано до господарського суду
Вінницької області для розгляду по
суті.

01.11.2013р. на адресу господарського суду
Вінницької області повернулися
матеріали зустрічного позову у справі
№902/765/13 для подальшого розгляду справи
по суті, у зв"язку із скасуванням ухвали
суду від 10.09.2013р.

Зважаючи на те, що станом на момент
надходження вищезгаданих матеріалів
до суду, обставини, які зумовили
зупинення провадження у справі ще не
відпали, вирішення питання прийняття
судом до розгляду зустрічного позову
судом здійснено після поновлення
провадження у справі №902/765/13.

Рішенням господарського суду
Київської області від 25.11.2013р. у справі
№911/3795/13 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Подільські цукроварні" до приватного
акціонерного товариства
"Агріматко-Україна" та закритого
акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор" про визнання
недійсним договору про перевід боргу у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від29.01.2014р. у
справі №911/3795/13 апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" залишено без задоволення, а
рішення господарського суду Київської
області від 25.11.2013р. у справі №911/3795/13
залишено без змін.

Ухвалою суду від 11.02.2014р., зважаючи на
те, що підстави, які зумовили зупинення
провадження у справі відпали, судом
поновлено провадження у справі 902/765/13,
прийнято зустрічний позов для
спільного розгляду з первісним та
призначено вказану справу до розгляду
в судовому засіданні на 18.02.2014р.

В судовому засіданні 18.02.2014р.
представник позивача (відповідача 1 за
зустрічним позовом) заявлений позов
підтримав, пославшись на обставини,
викладені у ньому, при цьому заперечив
проти зустрічного позову.

Натомість представники відповідача
(позивача за зустрічним позовом) та
відповідача 2. за зустрічним позовом
повноважних представників в судове
засідання не направили, хоча завчасно
на належним чином повідомлялися про
місце, дату та час судового розгляду
ухвалою, яка надсилалася їм
рекомендованою кореспонденцією.

У свою чергу відповідач за первісним
позовом під час попередніх судових
засідань щодо первісного позову
заперечував з мотивів, викладених у
відзиві по справі (вх. №08-46/9081/13 від
22.07.2013р.), в якому просив суд первинний
позов ПАТ «Агрматко-Україна» залишити
без задоволення (а.с. 36-38). Крім того, під
час розгляду справи останнім також до
суду подано клопотання №19 від 26.09.2013р.
про визнання недійсним договору про
переведення боргу, оскільки його зміст
суперечить законодавству, чинному на
момент укладення договору №11 від
09.06.2010р. (а.с. 102).

При цьому слід зазначити, що про час та
місце судового засідання, яке мало
відбутись 18.02.2014 року ТОВ «Подільські
цукроварні» також повідомлялося
телефонограмою від 17.02.2014 року., що
міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, у надісланому 18.02.2014р. на
адресу суду електронному повідомленні
№2 від 17.02.2014р. останній просив суд
провести розгляд справи за його
відсутності.

З огляду на достатність у справі
доказів для прийняття законного,
об'єктивного та обґрунтованого
рішення, суд дійшов висновку
розглядати справу за відсутності
відповідача (позивача за зустрічним
позовом) та відповідача 2 за зустрічним
позовом на підставі наявних у справі
документів.

Заслухавши пояснення позивача
(відповідача 1 за зустрічним позовом),
оцінивши наявні у справі докази, на
засадах всебічного, повного і
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, судом
встановлено наступне.

09.06.2010р. між ЗАТ "ТД" Соколівський цукор"
(первісний кредитор), ТОВ «Подільські
цукроварні» (новий кредитор) та ЗАТ
"Агріматко-Україна" (кредитор), яке в
подальшому змінило тип акціонерного
товариства на ПАТ, укладено договір №11
про переведення боргу.

Згідно із п. 1.1 Договору первісний
боржник переводить свій борг в цілому
на нового боржника, а новий боржник
приймає на себе зобов'язання зі сплати
боргу у розмірі 70587 грн 32 коп. на користь
ЗАТ «Агріматко-Україна» (кредитор),
відповідно до акту звірки
взаєморозрахунків №б/н від 09.06.2010р. між
первісним боржником та кредитором.

Відповідно до п. 1.2 Договору кредитор
одержує право вимагати від нового
боржника належного виконання вказаних
зобов'язань.

Ціна договору складає 70587 грн 32 коп. (п.
2.1 Договору).

Згідно із п. 3.1 Договору новий боржник
зобов'язується прийняти зобов'язання,
які існують між первісним боржником та
кредитором та належним чином виконати
їх.

Відповідно до п. 4.1 Договору цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання і діє до повного виконання
новим боржником зобов'язань перед
кредитором.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач ТОВ «Подільські
цукроварні» свою заборгованість перед
ПАТ «Агріматко-Україна», що виникла на
підставі договору про переведення
боргу в добровільному порядку
останньому не сплатив.

Зважаючи, на те, що строк виконання
новим боржником (ТОВ «Подільські
цукроварні») за договором про
переведення боргу №11 від 09.06.2010р.
сторонами визначено не було, 21.03.2013р.
приватним акціонерним товариством
«Агріматко-Україна» (кредитор)
направлено на адресу відповідача за
первісним позовом лист-вимогу №194 від
20.03.2013р. про необхідність виконання
договірних зобов'язань за укладеним
договором про переведення боргу,
відповідно до якого позивач вимагав
протягом семи днів від дня отримання
повідомлення сплатити грошові кошти за
вказаним договором про переведення
боргу, про те, як зазначає позивач при
зверненні до суду з відповідним
позовом, останній свої обов'язки за
договором не виконав, борг не сплатив
(а.с. 13).

За вказаних обставин, ПАТ
«Аріматко-Україна», посилаючись,
зокрема, на ст.ст. 11, 509, 520-523, 525, 526, 530, 610,
693 ЦК України, ст. 173, 174, 181, 193 ГК України,
звернулося до господарського суду
Вінницької області з позовом про
стягнення з ТОВ "Подільські цукроварні"
70587 грн 32 коп. боргу.

Поряд з цим, як згадувалося вище,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" звернулось з позовом до
суду, в якому просить договір про
переведення боргу недійсним,
посилаючись на те, що під час укладення
договору про переведення боргу № 11 від
09.06.2010р. сторони не зазначили підстави
виникнення основного зобов'язання між
первісним боржником та кредитором, що
суперечить ч.ч. 3, 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 520, 522 ЦК України,
згідно яких переведення боргу
спеціально направлено саме на заміну
первісного боржника у зобов'язанні на
іншу особу (нового боржника), а не
виплату кредитору грошових коштів. У
зв'язку з наведеним, позивач просить
визнати недійсним спірний договір на
підставі ст. 203 ЦК України.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає первісні
позовні вимоги підлягаючими
задоволенню, а провадження по справі в
частинні зустрічних позовних вимог
підлягає припиненню на підставі п.2 ч.1
ст.80 Господарського процесуального
кодексу України, з огляду на наступне.

Що стосується первісного позову.

Предметом спору по первісному позову є
вимоги про стягнення за договором про
переведення боргу №11 від 09.06.2010р.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать.

Згідно зі ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання- відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу
боржник у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою (переведення
боргу) лише за згодою кредитора, якщо
інше не передбачено законом.

За приписами ст.521 Цивільного кодексу
правочин щодо заміни боржника у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Отже, в контексті зазначених норм
укладений між ЗАТ "ТД" Соколівський
цукор", ТОВ «Подільські цукроварні» та
ЗАТ "Агріматко-Україна" договір про
заміну боржника у зобов'язанні
(переведення боргу) №11 від 09.06.2010р., є
належною підставою для виникнення у
ТОВ «Подільські цукроварні» грошових
зобов'язань, визначених його умовами.

Між тим, факт наявності підстав для
стягнення з ТОВ «Подільські
цукроварні» заборгованості згідно
договору переведення боргу у розмірі
70587 грн 32 коп. також підтверджується
рішення господарського суду Київської
області від 25.11.2013р., залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014р., у
справі №911/3795/13 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Подільські цукроварні" до приватного
акціонерного товариства
"Агріматко-Україна" та закритого
акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор" про визнання
недійсним договору про перевід боргу,
яким у задоволенні позову відмовлено
повністю. Вказане рішення на момент
розгляду даної справи набуло законної
сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Преюдиціальність-обов'язковість
фактів, установлених судовим рішенням,
що набуло законної сили, в одній справі
для суду при розгляді інших справ.
Преюдиціально встановлені факти не
підлягають доказуванню, адже їх істину
вже встановлено у рішенні чи вироку, і
немає необхідності встановлювати їх
знову, тобто піддавати сумніву
істинність і стабільність судового
акта, який вступив в законну силу.

Згідно з приписами п. 2.6. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.11.2011 року "Про деякі
питання практики застосування ГПК
України судами першої інстанції" не
потребують доказування преюдиціальні
факти, тобто встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) у
процесі розгляду іншої справи, в якій
беруть участь ті самі сторони, в тому
числі і в тих випадках, коли в іншому
спорі сторони мали інший процесуальний
статус (наприклад, позивач у даній
справі був відповідачем в іншій, а
відповідач у даній справі - позивачем в
іншій). Преюдиціальне значення
процесуальним законом надається саме
фактам, встановленим судовими
рішеннями (в тому числі в їх
мотивувальних частинах), але не
правовій оцінці таких фактів,
здійсненій іншим судом чи іншим
органом, який вирішує господарський
спір.

А тому, в силу положень ч.2 ст.35 ГПК даний
факт є преюдиціальним, а тому не
потребує доказуванню при вирішенні
даного спору.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(зі ст.526 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що відповідач (позивач за
зустрічним позовом) взяті на себе
зобов'язання за договором про
переведення боргу не виконав, грошові
кошти в розмірі 70587 грн 32 коп. позивачу
не перерахував, дана заборгованість до
теперішнього часу є не сплаченою.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи,
внаслідок невиконання грошових
зобов'язань Відповідачем (позивачем за
зустрічним позовом) утворилась
заборгованість за договором про
переведення боргу №11 від 09.06.2010р. та
всупереч ст.ст. 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України
належних у розумінні ст. 34 цього
Кодексу доказів сплати цієї
заборгованості останній не надав.

Відтак, враховуючи, що договір про
переведення боргу №11 від 06.06.2010 року
укладений з дотриманням вимог діючого
законодавства, боржник у зобов'язанні
був замінений іншою особою
(відповідачем за первісним позовом по
справі) за згодою кредитора, а також,
враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується наявність
заборгованості відповідача (нового
боржника), інше відповідачем (позивачем
за зустрічним позовом) під час розгляду
справи не спростовано, суд вважає
позовні вимоги позивача (відповідача 1)
щодо стягнення 70587 грн 32 коп. боргу
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

При цьому судом враховано, що докази
виникнення первісних зобов"язань на
підставі у яких у відповідача (позивача
за зустрічним позовом) виникло
зобов"язання за договором про
переведення боргу №11 від 09.06.2010р.
знищені, що стверджується наявними в
матеріалах справи актами ПАТ
"Агріматко-Україна" про вилучення для
знищення документів, не внесених до
Національного архівного фонду (а.с. 63-71).
Однак, відповідачем (позивачем за
зустрічним позовом) під час розгляду
даної справи не спростовано факту
існування заборгованості за вказаним
договором про переведення боргу.

Щодо зустрічних позовних товариства з
обмеженою відповідальності
«Подільські цукроварні», суд зазначає
наступне.

Предметом спору по зустрічному позову
є вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" про визнання договору про
переведення боргу недійсним,
мотивовані тим, що під час укладення
договору про переведення боргу № 11 від
09.06.2010р. сторони не зазначили підстави
виникнення основного зобов'язання між
первісним боржником та кредитором, що
суперечить ч.ч. 3, 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 520, 522 ЦК України,
згідно яких переведення боргу
спеціально направлено саме на заміну
первісного боржника у зобов'язанні на
іншу особу (нового боржника), а не
виплату кредитору грошових коштів. У
зв'язку з наведеним, позивач просить
визнати недійсним спірний договір на
підставі ст. 203 ЦК України.

Як встановлено судом, вході розгляду
даної справи, предмет та підстави
зустрічного позову є ідентичними у
спорі, що розглядався господарським
судом Київської області у справі
№911/3795/13 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Подільські цукроварні" до приватного
акціонерного товариства
"Агріматко-Україна" та закритого
акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор" про визнання
недійсним договору про переведення
боргу.

Відповідно до ухвали суду від 10.10.2013р.
провадження у справі №902/765/13 зупинено
до набрання законної сили рішенням
господарського суду Київської області
у справі №911/3795/13 за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Подільські цукроварні" до приватного
акціонерного товариства
"Агріматко-Україна" та закритого
акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор" про визнання
недійсним договору про переведення
боргу.

Рішення господарського суду Київської
області від 25.11.2013р. у справі №911/3795/13 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" до приватного акціонерного
товариства "Агріматко-Україна" та
закритого акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор" про визнання
недійсним договору про перевід боргу у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014р. у
справі №911/3795/13 апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" залишено без задоволення, а
рішення господарського суду Київської
області від 25.11.2013р. у справі №911/3795/13
залишено без змін. Вказане рішення на
момент розгляду даної справи набуло
законної сили.

Таким чином, предмет та підстави
зустрічних позовних вимог товариства з
обмеженою відповідальністю
"Подільські цукроварні" до приватного
акціонерного товариства
"Агріматко-Україна" та закритого
акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор" про визнання
недійсним договору про перевід боргу
по даній справі, були предметом
розгляду у справі господарського суду
Київської області №911/3795/13. В
задоволенні даних вимог останнього,
рішенням господарського суду
Київської області від 25.11.2013р.
відмовлено повністю. А відтак,
господарським судом Київської області
надано правову оцінку дійсності
договору про переведення боргу №11 від
09.06.2010р., що є предметом розгляду
зустрічного позову по даній справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Крім того, у пункті 4.5. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року
визначено, що припинення провадження у
справі на підставі пункту 2 частини
другої статті 80 ГПК України можливе за
умов, якщо рішення господарського суду
або іншого органу, який вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав, набрало законної сили, не
змінено і не скасовано у відповідній
частині в передбаченому законом
порядку. За відсутності таких умов
заінтересована особа вправі
звернутися з позовом до господарського
суду на загальних підставах.

Рішення господарського суду Київської
області по справі №911/3795/13 набуло
законної сили 29.01.2014 р. За таких підстав,
суд дійшов висновку про припинення
провадження по справі №902/765/13 в
частинні зустрічних позовних вимог на
підставі п.2 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку із наявністю рішення
господарського суду, який в межах своєї
компетенції вирішив господарський
спір між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав.

Відносно тверджень відповідача
(позивача за первісним позовом)
викладених у клопотанні №19 від 26.09.2013р.
(вх. №08-46/11619/13 від 26.09.2013р.) щодо визнання
недійсним договору про переведення
боргу №11 від 09.06.2010р., то суд не може
взяти їх до уваги, оскільки вказані
заперечення останнього не знайшли
свого підтвердження під час розгляду
даної справи, так як матеріалами
справи, зокрема рішенням
господарського суду Київської області
від 25.11.2013р., підвереджується дійсність
вказаного договору про переведення
боргу, а відтак і наявність підстав для
задоволення первісного позову. У
результаті чого клопотання останнього
підлягає відхиленню.

Крім того, судом також не беруться до
уваги заперечення відповідача
(позивача за зустрічним позовом)
мотивовані підписанням акту звірки
взаєморозрахунків, на який є посилання
в договорі про переведення боргу №11
від 09.06.2010р., не уповноваженою на це
посадовою особою закритого
акціонерного товариства "ТД"
Соколівський цукор", оскільки
визначальним для даної справи є
дійсність (недійсність) договору про
переведення боргу №11 від 09.06.2010р., що є
підставою для стягнення боргу за
первісним позовом, а не визнання
дійсності (недійсності) акту звірки
взаєморозрахунків від 09.06.2010р.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012р. "Про судове рішення" рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Зважаючи на вище встановленні
обставини справи, надавши оцінку
поданим доказам за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному та об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин в їх сукупності, враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд дійшов висновку про необхідність
задоволення первісного позову в
повному обсязі та припинення
провадження по справі в частині
зустрічного позову, у зв'язку із
наявністю рішення господарського суду,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав, з віднесенням судових витрат
на відповідача (позивача за зустрічним
позовом) згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49,
82, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільські
цукроварні" (вул. Чкалова, 16-б, смт.
Крижопіль, Вінницька область, 24600, ) на користь приватного
акціонерного товариства
"Агріматко-Україна" (вул. В.Чорновола, 45,
м. Вишневе, Києво-Святошинський район,
Київська область, 08132, )
70587 грн 32 коп. боргу та 1720 грн 50 коп.
витрат зі сплати судового збору.

Провадження в частині зустрічного
позову у справі №902/765/13 припинити на
підставі п.2 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України.

Видати наказ в день набрання рішенням
законної сили.

Копію рішення надіслати відповідачу
(позивачу за зустрічним позовом) та
відповідачу 2. за зустрічним позовом
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 24 лютого 2014 р.

Головуючий суддя
Тварковський А.А.

судді
Банасько О.О.

Яремчук Ю.О.

1 - до справи

2 - відповідачу 1. (позивачу за
зустрічним позовом) вул. Чкалова, 16-б,
смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600

3 - відповідачу 2. (за зустрічним позовом)
вул. Службова, 1, с. Соколівка,
Крижопільський район, Вінницька
область