ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" лютого 2014 р.Справа № 916/3378/13

За позовом:

1) Одеської міської ради;

2) Виконавчого комітету Одеської
міської ради;

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЖИТЛОПРОМБУД";

За участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:

1) Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради;

2) Управління капітального будівництва
Одеської міської ради;

про зобов'язання виконання умов
договору

Суддя Меденцев П.А.

Представники:

Від позивача (ОМР): Моджук І.О. (за
довіреністю).

Від позивача (Виконком ОМР): Моджук І.О.
(за довіреністю).

Від відповідача: Подольна Т.А. (за
довіреністю).

Від третьої особи (Департамент
комунальної власності ОМР): Смітюх В.В.
(за довіреністю).

Від третьої особи (Управління
капітального будівництва ОМР):
Геращенко В.В. (за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ: 05.12.2013р. за вх. №5159/13 Одеська
міська рада та виконавчий комітет
Одеської міської ради (далі - позивачі)
звернулися до господарського суду
Одеської області із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЖИТЛОПРОМБУД" (далі -
відповідач) за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради, Управління капітального
будівництва Одеської міської ради про
зобов'язання виконання умов договору.

Відповідно до положень норми ст. 69 ГПК
України строк розгляду справи було
продовжено до 20.02.2014р. ухвалою суду від
03.02.2014р.

У судовому засіданні 19.02.2014р. у
задоволенні клопотання позивача
Одеської міської ради про залучення
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, за
вх. №2-517/14 було відмовлено у зв'язку з
необґрунтованістю.

Позивачі підтримують заявлені позовні
вимоги, з урахуванням уточнень від
07.02.2014р. за вх. №3242/14 та посилаючись на
положення, викладені у письмових
поясненнях.

Відповідач у судових засіданнях позов
не визнав, посилаючись на підстави,
викладені у відзиві від 23.12.2013р. та
доповненнях до відзиву на позовну
заяву від 10.02.2014р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради у судових засіданнях
позовні вимоги усно підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
положення, викладені у письмових
поясненнях від 03.02.2014р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, Управління
капітального будівництва Одеської
міської ради у судових засіданнях
позовні вимоги усно підтримав у
повному обсязі, посилаючись на
положення, викладені у письмових
поясненнях від 10.02.2014р.

У судовому засіданні 19.02.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне:

Виконавчим комітетом Одеської міської
ради 29.06.2005р. прийнято рішення №285 „Про
надання дозволу товариству з обмеженою
відповідальністю „ЖИТЛОПРОМБУД" на
подальше проектування та будівництво
жилого комплексу, та надання згоди на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська,
4".

Виконавчим комітетом Одеської міської
ради 21.06.2012р. прийнято рішення №269 „Про
внесення змін до рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради від
29.06.2005р. №285 „Про надання дозволу
товариству з обмеженою
відповідальністю „ЖИТЛОПРОМБУД" на
подальше проектування та будівництво
жилого комплексу, та надання згоди на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська,
4", яким було змінено назву об'єкту
(будівництво жилого комплексу з
вбудовано-прибудованими офісними
приміщеннями й гаражами), продовження
терміну завершення будівництва - до
30.06.2013р., затверджено договір пайової
участі замовників у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Одеси №053/кс від
21.06.2012р. між виконавчим комітетом
Одеської міської ради та ТОВ
„ЖИТЛОПРОМБУД".

Згідно з договором пайової участі
замовників у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Одеси від 21.06.2012р.
№053/кс ТОВ „ЖИТЛОПРОМБУД" зобов'язано
до введення об'єкту в експлуатацію, в
строк до 30.06.2013р., перерахувати пайову
участь, щоквартально, рівними частками,
на рахунок Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області, відкритого
для виконання місцевого бюджету
Малиновського району, в розмірі - 5 416
588,00 грн. та передати на баланс
управління охорони здоров'я Одеської
міської ради нежилі приміщення,
загальною площею 236,10 кв.м, які
розташовані в офісній частині,
вбудованої у жилий комплекс, для
розміщення підстанції швидкої
допомоги.

18.07.2013р. було прийнято рішення Одеської
міської ради №3657-VI „Про надання згоди
на передачу до комунальної власності
територіальної громади м. Одеса
приміщень нежитлового фонду,
розташованих за адресою: м. Одеса, вул.
Артилерійська, 4, що належать ТОВ
„Житлопромбуд". Проте, як наполягає
позивач, з боку ТОВ „Житлопромбуд" ані
договір, ані рішення Одеської міської
ради від 18.07.2013р. №3657-VI станом на 20.11.2013р.
не виконані.

Позивачі зазначають, що станом на дату
подачі позову об'єкт введений в
експлуатацію, грошові кошти у вигляді
пайової участі перераховані у повному
обсязі, а нежитлові приміщення,
загальною площею 236,10 кв.м для
розміщення підстанції швидкої
допомоги не передані.

Отже, у зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором,
Одеська міська рада та виконком
Одеської міської ради з урахуванням
уточнень до позовної заяви просять суд
зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю „ЖИТЛОПРОМБУД"
виконати умови пункту 5.3 договору
пайової участі замовників у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Одеси №053/кс від
21.06.2012р. та передати на баланс
управління охорони здоров'я Одеської
міської ради нежитлові приміщення,
загальною площею 236,10 кв.м, які
розташовані в офісній частині,
вбудованій у житловий комплекс,
розташований за адресою: м. Одеса, вул.
Артилерійська, 4, шляхом підписання
акту прийому-передачі.

Досліджуючи матеріали справи,
аналізуючи норми чинного
законодавства, що стосується суті
спору, суд дійшов наступних висновків:

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Як вбачається зі ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: визнання права,
визнання правочину недійсним,
припинення дії, яка порушує право,
відновлення становища, яке існувало до
порушення, примусове виконання
обов'язку в натурі, зміна
правовідношення, припинення
правовідношення, відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
відшкодування майнової шкоди,
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Предметом позову може бути
матеріально-правова чи немайнова
вимога позивача до відповідача,
відносно якої суд повинен прийняти
рішення. Предметом позову не можуть
бути обставини, які виступають
доказами у справі.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України, у тому
числі і з договорів.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у
ст.ст.525, 526 ЦК України, за якими
зобов'язання мають виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови(пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Згідно вимог ст.629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 316, 317 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Ст. 395 ЦК України встановлено види
речових прав на чуже майно, зокрема:
право володіння та право користування.
Володільцем чужого майна є особа, яка
фактично тримає його у себе. Відповідно
до ст. 398 ЦК України право володіння
виникає на підставі договору з
власником, а також на інших підставах,
встановлених законом.

Також згідно ст. 331 ЦК України, право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майно до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. До
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Згідно ст. 182 ЦК України право власності
на інші речові права на нерухомі речі,
обтяження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону
України „Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", якщо законодавством
передбачено прийняття в експлуатацію
об'єкта нерухомого майна, державна
реєстрація прав на такий об'єкт
проводиться після прийняття його в
експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

П.1 ч.1 ст. 18 Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлює, що фізичним та юридичним
особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна видається свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 331 ЦК України до
виникнення права власності на
новозбудоване нерухоме майно право
власності існує лише на матеріали,
обладнання та інше майно, що було
використано в процесі будівництва.

Як вище встановлено господарським
судом, Виконавчим комітетом Одеської
міської ради 29.06.2005р. прийнято рішення
№285 „Про надання дозволу товариству з
обмеженою відповідальністю
„ЖИТЛОПРОМБУД" на подальше
проектування та будівництво жилого
комплексу, та надання згоди на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду за адресою:
м. Одеса, вул. Артилерійська, 4".

Рішенням виконавчого комітету
Одеської міської ради від 21.06.2012р. №269
внесені зміни до вищевказаного рішення
виконавчого комітету Одеської міської
ради, в частині назви об'єкту
(будівництво жилого комплексу з
вбудовано-прибудованими офісними
приміщеннями й гаражами), продовження
терміну завершення будівництва - до
30.06.2013р. та затверджено договір пайової
участі замовників у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Одеси №053/кс від
21.06.2012р. між виконавчим комітетом
Одеської міської ради та ТОВ
„ЖИТЛОПРОМБУД".

Згідно з договором пайової участі
замовників у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Одеси №053/кс від
21.06.2012р. ТОВ „ЖИТЛОПРОМБУД" зобов'язано
до введення об'єкта в експлуатацію, в
строк до 30.06.2013р., перерахувати пайову
участь при будівництві жилого
комплексу з вбудовано-прибудованими
офісними приміщеннями й гаражами за
адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 4,
у розмірі 5 416 588,00 грн., щоквартально,
рівними частками, по 1 354 147,00 грн. та
передати на баланс управлінню охорони
здоров'я Одеської міської ради
нежитлові приміщення, загальною площею
236,10 кв.м, розташовані в офісній частині,
вбудованій у жилий комплекс, для
розміщення підстанції швидкої
допомоги.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом (ст.611 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбаченому
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Статтею 218 ГК України передбачено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разу якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язань товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Позивачами не було надано суду докази
того, що саме ТОВ „ЖИТЛОПРОМБУД" є
власником приміщень нежитлового фонду,
розташованих за адресою: м. Одеса, вул.
Артилерійська, 4, загальною площею 236,10
кв.м.

Враховуючи, що відповідач не є
власником спірного майна, йому не
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном, які
передбачені для власника ст. 317 ЦК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
Одеської міської ради та Виконавчого
комітету Одеської міської ради.

Відповідно, на підставі ст. ст. 44, 49 ГПК
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог
Одеської міської ради та Виконавчого
комітету Одеської міської ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЖИТЛОПРОМБУД" -
відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 24 лютого
2014 року.

Суддя
Меденцев П.А.