номер провадження справи 6/83/13-19/2/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2014
Справа № 908/3888/13

За позовом Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (49600,
м. Дніпропетровськ,
проспект Карла Маркса, 108) в особі
Відокремленого структурного
підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» (69068, м.
Запоріжжя, вул. Кругова, 80-А)

до Приватного підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, АДРЕСА_2)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області (69001, м.
Запоріжжя, вул. Перемоги, 50)

про стягнення 5085,00 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Наденко Ю.М. - представник
за довіреністю № 61 від 0101.14.

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: Ситнік Я.В. -
представник за довіреністю № 01/963 від
09.12.13.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 28.11.13. звернулось Державне
підприємство «Придніпровська
залізниця» в особі Відокремленого
структурного підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» з позовною заявою до
Приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 3757,04 грн. заборгованості, з
яких: 3578,16 грн. - основного боргу, 169,91
грн. - пені, 8,97 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов чинного
законодавства України не виконав свої
зобов'язання перед позивачем по сплаті
експлуатаційних витрат за період з
травня 2013 р. по грудень 2014 р., внаслідок
чого у Приватного підприємця ОСОБА_1
виникла заборгованість.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.11.13. суддею
Місюрою Л.С. порушено провадження у
справі № 908/3888/13, розгляд справи
призначено на 16.12.13. о 10-00, на підставі
ст. 27 Господарського процесуального
кодексу України до участі у розгляді
справи залучено в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.12.13. розгляд
справи № 908/3888/13 на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладено на 22.01.14. о 10-00.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 Господарського
процесуального кодексу України,
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України № 30 від
26.11.10., в зв'язку з знаходженням на
лікарняному судді Місюри Л.С., справу №
908/3888/13 передано на розгляд судді
Давиденко І.В.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.01.14. суддею
Давиденко І.В. справу № 908/3888/13 прийнято
до свого провадження та присвоєно їй
номер провадження 6/83/13-19/2/14, розгляд
справи призначено на 06.02.14. о 10-20.

Через канцелярію господарського суду
Запорізької області 21.01.14. від позивача
в порядку ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
надійшла заява про збільшення позовних
вимог, відповідно до якої Державне
підприємство «Придніпровська
залізниця» в особі Відокремленого
структурного підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» просить суд стягнути з
Приватного підприємця ОСОБА_1
заборгованість в розмірі 5085,00 грн., а
саме: 4770,88 грн. - за експлуатаційні
витрати, 218,44 грн. - пені, 95,68 грн. - 3 %
річних.

Вказана вище заява про уточнення
позовних вимог відповідає вимогам ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, прийнята судом до розгляду.

Судом розглядаються уточнені позовні
вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання 06.02.14. не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 06.02.14. розгляд
справи № 908/3888/13 на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладено на 18.02.14. о 11-30.

Представник позивача у судовому
засіданні 18.02.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» в особі Відокремленого
структурного підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 18.02.14. повторно не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвал суду не
виконав, письмового відзиву на позов не
надав, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Представник третьої особи в судовому
засіданні 18.02.14. підтримав позовні
вимоги Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» в особі
Відокремленого структурного
підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління».

Ухвали господарського суду
Запорізької області від 24.01.14. та від
06.02.14. у справі 908/3888/13 були відправлені
на адресу відповідача, зазначену у
позові та витязі з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 283456 від 06.12.13.

Відповідно до п.п. 3.9.1 та 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.11., в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач є належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи і його неявка не
перешкоджає вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/3888/13.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
позивача та третьої особи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

30.11.07. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Запорізькій області та Приватним
підприємцем ОСОБА_1 (далі - Орендар)
укладено Договір № 2334/д оренди
індивідуально визначеного державного
нерухомого майна, що знаходиться на
балансі Запорізького
будівельно-монтажного управління
державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (далі -
Договір оренди).

Пунктом 1.1 Договору оренди передбачено,
що Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
державне окреме індивідуально
визначене майно, а саме: вбудоване
нежитлове приміщення на першому
поверсі (літ. А-1, приміщення з № 10 по № 15
включно), загальною площею 119,1 кв.м,
розташоване за адресою: АДРЕСА_3, що
перебуває на балансі Запорізького
будівельно-монтажного управління
державного підприємства
«придніпровська залізниця».

30.11.07. між Державним підприємством
«Придніпровська залізниця» в особі
Відокремленого структурного
підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» (далі - Балансоутримувач)
та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (далі -
Орендар) укладено Договір № 2334/д від
30.11.07.-ПР/БМЕС-10336/НЮдч про відшкодування
витрат БМЕУ - 3 на утримання нерухомого
майна та надання комунальних послуг
орендарю (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
передбачено, що Балансоутримувач
забезпечує обслуговування вбудованих
нежитлових приміщень на першому
поверсі (літ. А-1, приміщення № 10 по № 15
включно), загальною площею 119,1 кв.м,
відповідно до технічного паспорту
будівлі залізничного вокзалу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_3.
Орендар відшкодовує витрати
Балансоутримувача на амортизаційні
відрахування, витрати на сплату
податку на землю, експлуатаційні
витрати та надання комунальних послуг.

Орендар відповідно з Договором № 2334/д
від 30.11.07. користується майном, а саме:
вбудованим нежитловим приміщенням
АДРЕСА_3, загальною площею 119,1 кв.м і
експертною вартістю на 31.08.07. - 38964,00 грн.

Орендоване майно буде
використовуватись під розміщення
магазину по здійсненню торгівлі
непродовольчими товарами (меблі).

Пунктом 2.2.4 Договору зазначено, що
Орендар зобов'язується своєчасно
відшкодовувати витрати
Балансоутримувача по даному Договору.

Згідно з п. 2.2.6 Договору вказано, що
Орендар зобов'язаний щомісячно до
другого числа місяця наступного за
звітним, погоджувати акт наданих
послуг за попередній місяць.

Орендар здійснює попередню оплату на
наступний місяць згідно з розрахунком
щомісячних платежів не пізніше п'ятого
числа після звітного місяця. Орендар
відшкодовує витрати Балансоутримувача
на амортизаційні відрахування, сплату
податку на землю та експлуатаційні
витрати (п. 4.1 Договору).

Позивач вказує на те, що Договір оренди
державного майна № 2334/д від 30.11.07.
припинив свою дію 30.11.12., а тому Договір
№ 2334/д про відшкодування витрат від
30.11.07. також припинив свою дію 30.11.12., в
зв'язку з тим, що укладався на підставі
Договору оренди державного майна №
2334/д від 30.11.07.

Позивач зазначає, що Відокремленим
структурним підрозділом «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» на адресу відповідача було
відправлено лист-претензію № БМЕУ-3-2200
від 20.09.13., відповідно до якого
позивачем зазначено, що станом на 10.09.13.
борг Орендаря перед
Балансоутримувачем за відшкодування
витрат за експлуатаційні витрати
складає 2594,93 грн., з них пеня - 16,42 грн.

Матеріали справи не містять доказів
відповіді Приватного підприємця
ОСОБА_1 на вказану вище претензію, а
також доказів погашення
заборгованості.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідач
заборгованість за експлуатаційні
витрати за період з травня 2013 р. по
грудень 2013 р. не оплатив, чим порушив
умови Договору та вимоги чинного
законодавства України, в зв'язку з чим
заборгованість відповідача перед
позивачем за вказаний вище період,
станом на день звернення позивача до
суду з даним позовом склала 4770,88 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається (ст. 525 Цивільного кодексу
України), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з п. 8.1 Договору, цей Договір
набуває чинності згідно з Договором
оренди № 2334/д з 30.11.07. і діє до 30.11.08.
включно.

Відповідно до п. 10.1 Договору оренди №
2334/д від 30.11.07. в редакції Договору про
зміни № 2 від 13.12.10., термін дії Договору
оренди продовжений до 29.11.12.

З матеріалів справи вбачається, що
Державним підприємством
«Придніпровською залізницею» було
надіслано на адресу Головного
управління майнових та земельних
ресурсів лист № 74-9/1542 від 24.11.11.,
відповідно до якого зазначено, що в
зв'язку з постійною поточною
заборгованістю відповідача по
орендним платежам за Договором оренди
№ 2334/д від 30.11.07. залізниця згоду на
продовження орендних відносин не дає.

Крім того, Державною адміністрацією
залізничного транспорту України
«Укрзалізниця» було надіслано на
адресу Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області та Державному
підприємству «Придніпровська
залізниця» лист № ЦЗЕ-11/56 від 05.01.12.,
відповідно до якого зазначено, що за
повідомленням балансоутримувача -
Придніпровської залізниці відповідач
зарекомендував себе, як
недобросовісний орендар, в зв'язку з
чим Державна адміністрація
залізничного транспорту України
«Укрзалізниця» вимагала здійснити
заходи по достроковому розірванню
зазначеного Договору та спонуканню
орендаря до сплати заборгованості по
Договору оренди № 2334/д від 30.11.07.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що строк дії Договору
оренди № 2334/д від 30.11.07. та Договору №
2334/д від 30.11.07.-ПР/БМЕС-10336/НЮдч про
відшкодування витрат БМЕУ - 3 на
утримання нерухомого майна та надання
комунальних послуг орендарю від 30.11.07.
сплив 29.11.12.

Майно вважається поверненим
Орендодавцю (Балансоутримувачу) з
підписання сторонами акта
приймання-передачі. Обов'язок по
складанню акта приймання-передачі про
повернення майна покладається на
Орендаря (п. 10.9 Договору оренди № 2334/д
від 30.11.07.).

Як вказує позивач та вбачається з
матеріалів справи, відповідачем спірне
приміщення, що складається з
вбудованого нежитлового приміщенням
АДРЕСА_3, загальною площею 119,1 кв.м не
звільнено та не повернено
Балансоутримувачу, про що свідчить акт
комісійної перевірки виконання умов
Договору оренди № 2334/д від 30.11.07. від
06.12.13., належним чином завірена копія
якого міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що сума
відшкодування експлуатаційних витрат
становить 4,02 грн. за 1 кв.м та
нараховується компенсація плати за
землю, що становить 21,82 грн. таким чином
щомісячна сплата суми відшкодування
витрат складає 596,36 грн., що
підтверджується розрахунком суми
відшкодування витрат на утримання
приміщення площею 119,1 кв.м з 01.02.13., який
є додатком до Договору.

Пунктом 3.12 Договору оренди № 2334/д від
30.11.07. зазначено, що в разі припинення
(розірвання) Договору оренди Орендар
сплачує орендну плату до дня
повернення майна за актом
приймання-передачі включно. Закінчення
строку дії Договору оренди не звільняє
Орендаря від обов'язку сплатити
заборгованість за орендною платою,
якщо така виникла, в повному обсязі,
враховуючи санкції, до державного
бюджету Балансоутримувачу.

З наведеного вбачається, що Орендар
відшкодовує експлуатаційні витрати до
дня повернення майна за актом
приймання-передачі включно.

Таким чином, в зв'язку з вищевикладеним,
судом встановлено, що відповідач
всупереч вимог чинного законодавства
України користується спірним
приміщенням, в зв'язку з чим має
відшкодовувати фактичні
експлуатаційні та інші витрати.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було виставлено відповідачу
рахунки на оплату експлуатаційних
витрат на загальну суму 4770,88 грн., а
саме: № 577 від 16.05.13. на суму 596,36 грн., № 731
від 12.06.13. на суму 596,36 грн., № 915 від 12.07.13.
на суму 596,36 грн., № 1070 від 12.08.13. на
суму 596,36 грн., № 1235 від 13.09.13. на суму 596,36
грн., № 1373 від 08.10.13. на суму 596,36 грн.,
№ 1529 від 30.11.13. на суму 596,36 грн., № 1714 від
11.12.13. на суму 596,36 грн., які містяться в
матеріалах справи.

Однак відповідач оплату за отримані
послуги з відшкодування
експлуатаційних витрат не здійснив,
внаслідок чого заборгованість
відповідача перед позивачем за період
з травня 2013 р. по грудень 2013 р. становить
4770,88 грн.

Слід зазначити, що відповідачем
визнана сума боргу перед позивачем в
розмірі 3717,34 грн., про що свідчать
двосторонньо підписані акти звірки
взаєморозрахунків станом на 01.06.13.,
01.07.13., 01.08.13., 01.09.13., 01.10.13., 30.11.13., належним
чином засвідчені копії яких містяться
в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що
заборгованість Приватного підприємця
ОСОБА_1 перед Державним підприємством
«Придніпровська залізниця» в особі
Відокремленого структурного
підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» становить 4770,88 грн.

Стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторін довести ті обставини,
на які вони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України визначає, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог ст.
43 Господарського процесуального
кодексу України за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляду в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи те, що Орендар продовжує
займати приміщення, але грошове
зобов'язання з відшкодування
експлуатаційних витрат з боку
відповідача не виконується належним
чином, останнім не надано суду належних
і допустимих доказів неможливості
виконання вказаного зобов'язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача основної боргу
з відшкодування експлуатаційних
витрат в розмірі 4770,88 грн. обґрунтовані
та підлягають задоволенню.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по платежах,
позивач на підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 95,68 грн. - 3 %
річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 95,68 грн. - 3 % річних
(за обґрунтованим розрахунком
позивача).

Також позивач на підставі п. 5.1 Договору
просить суд стягнути з відповідача
218,44 грн. - пені.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих
коштів за прострочення платежу пеню, в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Розмір пені обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня.

Положення Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
застосовуються саме до договірних
відносин.

Пунктом 5.1 Договору сторони
передбачили, що при несвоєчасному
внесенню плати, Орендарю нараховується
пеня з розрахунку 0,5 % (але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, діючий
на момент виникнення пені) від
несплаченої суми за кожен день
прострочки.

Судом встановлено, що Договір № 2334/д
від 30.11.07.-ПР/БМЕС-10336/НЮдч про
відшкодування витрат БМЕУ - 3 на
утримання нерухомого майна та надання
комунальних послуг орендарю від 30.11.07.
припинив свою дію 29.11.12.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 218,44 грн. пені за період
з 06.05.13. по 05.01.14., тобто після закінчення
строку дії Договору.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку, що вимога позивача
щодо стягнення з відповідача суми пені
за Договором в розмірі 218,44 грн. є
необґрунтованою, оскільки Договір
припинив свою дію 29.11.12., а
відповідальність сторін у вигляді
сплати пені може застосовуватись лише
до договірних відносин.

Враховуючи вищевикладене, суд
відмовляє позивачу в задоволенні
позову в частині стягнення суми пені в
розмірі 218,44 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» в особі
Відокремленого структурного
підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» підлягає задоволенню
частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони, пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» в особі
Відокремленого структурного
підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (49600, м.
Дніпропетровськ, проспект Карла
Маркса, 108, ) в особі
Відокремленого структурного
підрозділу «Запорізьке
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» (69068, м. Запоріжжя, вул.
Кругова, 80-А, , р/р 401
в ДРВ АБ «Експрес-Банк», МФО 322959) 4770
(чотири тисячі сімсот сімдесят) грн. 88
коп. - основного боргу, 95 (дев'яносто
п'ять) грн. 68 коп. - 3 % річних, 1646 (одну
тисячу шістсот сорок шість) грн. 60 коп. -
судового збору.

3. В частині стягнення 218,44 грн. пені
- відмовити.

4. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 19.02.14.

Суддя
І.В. Давиденко