ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.
Справа № 918/1919/13

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Бережнюк В.В.
розглянувши справу за позовом Дочірнє
підприємство "Ружин - молоко"

до відповідача Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2

про стягнення в сумі 29 912 грн. 00 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ: Дочірнє підприємство
"Ружин - молоко" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 29 912 грн. 00 коп., з
яких 27 692 грн. 80 коп. - основний борг, 1 910
грн. 42 коп. - пеня, 308 грн. 78 коп. - 3% річних.
Свої вимоги обґрунтовує невиконанням
відповідачем умов Договору поставки
№1501 від 15.01.2013 р. в частині оплати
вартості отриманого товару.

Представник позивача у судові
засідання не з'являвся. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
судом належним чином, що
підтверджується поштовими
повідомленнями (арк.с. 28,34,43). Разом з тим
подав суду клопотання про розгляд
справи без участі його представника за
наявними у справі матеріалами.

Відповідач письмового відзиву на позов
не подала. У судовому засіданні 11.02.2014 р.
підприємець ОСОБА_2 надала пояснення,
згідно яких позовні вимоги визнала
повністю.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення відповідача,
повно та об'єктивно оцінивши всі
обставини справи в їх сукупності,
господарський суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню
повністю. При цьому суд виходив з
такого.

Судом встановлено, що 15 січня 2013 року
між Дочірнім підприємством "Ружин -
молоко" (Продавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (Покупець)
було укладено Договір поставки №1501
(арк.с. 9-11). Згідно з п.1.1 Договору
Продавець зобов'язується передавати у
власність Покупця товар партіями
згідно накладних у відповідності до
замовлень Покупця, а Покупець
зобов'язується проводити оплату за
товар та приймати його на умовах даного
договору.

Відповідно до пункту 5.1. Договору ціна
одиниці товару погоджується сторонами
у Протоколі погодження цін та
зазначається в накладних, які є
невід'ємною частиною договору.
Вартість кожної окремої партії товару,
що передається Покупцеві, вказується у
накладних на відповідну партію товару.

Пункт 6.1. Договору передбачає, що оплата
за товар здійснюється Покупцем
протягом 14 (чотирнадцяти) календарних
днів з моменту здійснення поставки
товару шляхом безготівкового
перерахунку коштів на банківський
рахунок Продавця, але не має
перевищувати термін від поставки - до
поставки слідуючої партії товару

Пунктом 9.2. Договору визначено, що за
порушення термінів розрахунків,
передбачених п.6.1. даного Договору,
Покупець сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
простроченої суми за кожен день
прострочки.

Договір підписано уповноваженим
представником позивача та
відповідачем та скріплено відбитком
печатки позивача.

На виконання умов вказаного вище
Договору позивач поставив відповідачу
товар у період січень-лютий 2013 року на
загальну суму 43 492 грн. 80 коп., що
підтверджується наявними у матеріалах
справи видатковими накладними №115 від
16.01.2013 р. та №368 від 11.02.2013 р., та
податковими накладними №71 від 16.01.2013 р.
та №12 від 11.02.2013 р. (арк.с.12-15).

Проте відповідач свої зобов'язання по
оплаті вартості отриманого товару
своєчасно та в повному обсязі не
виконував, оплату провів частково в
сумі 15 800 грн. 00 коп. Вказане
підтверджується наданими позивачем
платіжними дорученнями №60 від 30.01.2013 р.,
№ПН3244 від 14.02.2013 р., №ПН2264 від 13.03.2013 р.
№ПН809 від 21.03.2013 р., №ПН1418 від 29.04.2013 р.
(арк.с.16-20).

Таким чином, заборгованість
відповідача по оплаті отриманого
товару складає 27 692 грн. 80 коп.

Керуючись пунктом 9.2. Договору
поставки, з огляду на несвоєчасне
виконання зобов'язання по оплаті
вартості товару, позивач нарахував
відповідачу пеню в розмірі 1 910 грн. 42
коп.

Покликаючись на ст.625 ЦК України
позивач нарахував 308 грн. 78 коп. - 3%
річних.

Надані суду розрахунки заборгованості
перевірено та визнано правильними
(арк.с. 8).

Таким чином, загальна заборгованість
відповідача складає всього 29 912 грн. 00
коп. (27692 грн. 80 коп. + 1 910 грн. 42 коп. + 308
грн. 78 коп.).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст.526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму (
частина 1 статті 712 ЦК України).

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, позовні вимоги Дочірнього
підприємства "Ружин - молоко" до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 29 912 грн. 00 коп., з яких 27 692
грн. 80 коп. - основний борг, 1 910 грн. 42 коп.
- пеня, 308 грн. 78 коп. - 3% річних,
підтверджуються матеріалами справи,
ґрунтуються на законі та договорі,
визнаються відповідачем, тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на
відповідача покладаються судові
витрати внаслідок його неправильних
дій - доведення спору до господарського
суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (34500, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Дочірнього
підприємства "Ружин - молоко" (13600,
Житомирська область, смт.Ружин,
вул.Леніна, буд.68, ) - 27 692
грн. 80 коп. - основного боргу, 1 910 грн. 42
коп. - пені, 308 грн. 78 коп. - 3% річних, 1 720
грн. 50 коп. витрат по сплаті судового
збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

Суддя
Бережнюк В.В.

Повне рішення складено "14" лютого 2014
року