ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.02.14р. Справа № 904/9842/13За позовом
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія"
Гарант-Авто", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Падашулі
Миколи Миколайовича, м. Підгороднє
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Павлюченка Михайла Миколайовича, смт.
Солоне Дніпропетровської області

про стягнення 6 620 грн. 20 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Довгий Г.І., дов. №8 від
08.01.14р.;

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Українська страхова компанія"
Гарант-Авто" звернулося до
господарського суду з позовом, в якому
просить стягнути з Приватного
підприємця Падашулі Миколи
Миколайовича суму виплаченого
страхового відшкодування в розмір 6 620
грн. 00 коп. в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовує порушенням
відповідачем вимог Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів".

Справа розглядається за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Павлюченка Михайла
Миколайовича.

Відповідач відзив на позов не надав. В
судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що позовні вимоги
визнає у повному обсязі.

Третя особа у справі письмові
пояснення на вимогу суду не надала. В
судовому засіданні Павлюченко М.М.
пояснив, що дійсно у грудні 2010 року,
працюючи на посаді водія у приватного
підприємця Падашулі М.М., під час заїзду
на стоянку на 118 км+300 автодороги
Решетилівка-Дніпропетровськ допустив
зіткнення зі стоячим автомобілем «Рено
Преміум» реєстраційний номер АА 5660 КА.

В судове засідання 20.02.14р. представник
позивача та третя особа не з'явилися.

19.02.14р. на адресу суду надійшла заява
позивача про розгляд справи за
відсутності представника позивача.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника позивача
та третьої особи, оскільки про час та
місце розгляду справи останні
повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, вислухавши
пояснення представника відповідача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.10р. на 118 км+300 автодороги
Решетилівка-Дніпропетровськ сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за
участю автомобіля марки ДАФ 95 ХФ
реєстраційний номер АЕ 6850 СХ під
керуванням Павлюченка Михайла
Миколайовича та автомобіля марки «Рено
Преміум» реєстраційний номер АА 5660 КА,
що стояв на стоянці.

Відповідно до довідки від 14.02.11р.№ 8745351
про обставини дорожньо-транспортної
пригоди та постанови Солонянського
районного суду Дніпропетровської
області від 19.01.11р. по справі № 3-42/11, ДТП
сталась з вини Павлюченка М.М., який під
час заїзду на стоянку не обрав безпечну
швидкість руху, не врахував дорожню
обстановку внаслідок чого допустив
зіткнення зі стоячим автомобілем марки
«Рено Преміум» реєстраційний номер АА
5660 КА, чим порушив п. 12.1 Правил
дорожнього руху України.

Постановою Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від
19.01.11р. по справі № 3-42/11 Павлюченка
Михайла Миколайовича визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення й
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді накладення штрафу
у розмірі 400,00 грн.

Відповідно до договору-полісу № 19-G-0368287
добровільного страхування
транспортного засобу від 14.09.10р.
цивільно-правову відповідальність за
шкоду, завдану пошкодженням, знищенням
або втратою автомобіля «Рено Преміум»
реєстраційний номер АА 5660 КА
застраховано у відкритому
акціонерному товаристві «Українська
страхова компанія» Дженералі-Гарант»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Українська
страхова компанія" Гарант-Авто".

Таким чином, у ТОВ „Агропромислова
фірма «Україна», як у власника
пошкодженого автомобіля, виникло право
вимоги до позивача про страхове
відшкодування.

Згідно зі звітом про оцінку від 08.02.11р.
№ 01/02/11, матеріальний збиток,
заподіяний пошкодженням автомобіля
«Рено Преміум» реєстраційний номер АА
5660 КА, внаслідок його пошкодження при
ДТП, складає 12 191 грн. 96 коп.

На підставі заяви вигодо набувача за
Договором ТОВ «Кредит Європа Лізинг»,
страхового акту № 116967 від 25.02.11р.
позивач на виконання умов
договору-полісу № 19-G-0368287
добровільного страхування
транспортного засобу від 14.09.10р.
здійснив страхове відшкодування в
розмірі 7 580 грн. 20 коп., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 181 від 09.03.11р.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
винної у ДТП особи не була
застрахована. Павлюченко М.М. на момент
скоєння ДТП перебував у трудових
відносинах із відповідачем, працюючи
на посаді водія.

Позивач, керуючись ст. ст. 993 Цивільного
кодексу України, ст. 27 Закону України
"Про страхування", просить суд стягнути
з відповідача страхове відшкодування в
сумі 6 620 грн. 20 коп.

Дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є
стягнення сплаченого страхового
відшкодування в порядку регресу, а,
отже, до спірних правовідносин
підлягають застосуванню норми
Цивільного кодексу України та інших
законодавчих актів, які регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України, яка кореспондується з
положеннями ст. 27 Закону України "Про
страхування", до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки, а
тому до страховика, який виплатив
страхове відшкодування, переходить
право вимоги, яке страхувальник має до
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Статтями 1166 та 1188 Цивільного кодексу
України передбачено, що майнова шкода
завдана неправомірними діями майну
особи відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала, та в разі
завдання шкоди внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки
відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного
кодексу України шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
особою, винною у скоєні ДТП, наслідком
якого стало пошкодження майна
застрахованої позивачем особи, а, отже,
і особою, винною у завданні збитків є
Павлюченко М.М., який станом на час
скоєння ДТП перебував у трудових
відносинах із відповідачем, що
підтверджується трудовим договором
від 01.11.10р. та витягом з трудової книжки
Павлюченка М.М.

Згідно, ст. 1172 Цивільного кодексу
України, юридична особа та фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, з аналізу вищезазначених
правових норм вбачається, що позивач
після виплати застрахованій ним особі
страхового відшкодування, може
звернутися з відповідною вимогою
стягнення сплаченого страхового
відшкодування в порядку регресу саме
до відповідача.

Правила відшкодування шкоди
заподіяної третій особі встановлені
ст. 22 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Порядок виплати страхового
відшкодування визначений ст. 37 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", зокрема, у п. 37.4 якої
встановлено, що страховик має право
здійснювати виплату страхового
відшкодування безпосередньо
потерпілим або погодженим з ними
підприємствам, установам та
організаціям, що надають послуги з
ремонту пошкодженого майна, лікування
потерпілих та інші послуги, пов'язані з
відшкодуванням збитків. Страховик
здійснює компенсацію витрат
страхувальника або особи,
відповідальність якої застрахована, у
разі, коли такі витрати здійснюються за
згодою страховика. Якщо страхувальник
або особа, відповідальність якої
застрахована, здійснили такі витрати
без попереднього погодження із
страховиком, страховик має право
відмовити у компенсації таких витрат
або зменшити їх розмір з урахуванням
вимог законодавства України про
порядок відшкодування такої шкоди.

Статтею 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено підстави для подачі
регресного позову.

Приписами вказаної правової норми
встановлено, що страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, зокрема, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у п.. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів". Тобто зазначена стаття
передбачає наявність у страховика
права не пред'явлення регресного
позову, а не відсутність цього права.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги
позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню повністю в сумі
6 620 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
Падашулі Миколи Миколайовича (52001,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, м. Підгороднє,
вул.. Янтарна, 53А, ідентифікаційний код
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія" Гарант-Авто" (01042, м.
Київ, пров. Новопечерський, 19/3, ) 6 620 грн. 20 коп. (шість тисяч
шістсот двадцять грн. 20 коп.) страхового
відшкодування в порядку регресу, 1 720
грн. 50 коп. (одну тисяча сімсот двадцять
грн. 50 коп.) витрат по сплаті судового
збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя І.А. Рудь Повне рішення складено
-25.02.14р.