ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

17 лютого 2014 року
Справа № 913/3102/13

Провадження №4/913/3102/13

За позовом

Приватного підприємства "ЛУТІНВЕСТ", м.
Лутугіно, Луганська область

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Краснодон, Луганська область

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог

на предмет спору, на стороні
відповідача:

- Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, м.
Краснодон, Луганська область

- Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нова пошта", м.
Полтава

про стягнення 90 000 грн. 00 коп.

Судова колегія у складі суддів:
Старкова Г.М. - головуючий у колегії,
Василенко Т.А., Мінська Т.В. - судді

Секретар судового засідання: Дохняк
І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача -Калінін К.В., довіреність
№ 5 від 16.12.2013;

від відповідача - ОСОБА_1, паспорт серії
НОМЕР_1, виданий Краснодоньским МВ УМВС
України в Луганській області
05.05.1997;ОСОБА_3, довіреність № 103 від
31.01.2014;ОСОБА_4, довіреність № 103 від
31.01.2014

3-я особа - ФОП ОСОБА_2;

від 3-ї особи ТОВ "Нова пошта"-
Литвиненко В.О., довіреність б/н від
30.08.2013

Розпорядженням голови господарського
суду Луганської області від 30.01.2014 у
справі № 913/3102/13 призначена колегія у
складі суддів: Старкова Г.М. -
головуючий у колегії, судді - Василенко
Т.А., Мінська Т.М.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України
фіксування судового процесу
здійснюється за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, а саме: програмно-апаратного
комплексу "Діловодство суду".

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача на свою
користь боргу в сумі 90 000 грн. 00 коп. на
підставі договору відступлення права
вимоги від 24.10.2013.

Ухвалою господарського суду
Луганської області про порушення
провадження у справі від 15.11.2013 до
участі у справі у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача,
залучено Фізичну особу - підприємця
ОСОБА_2.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 28.11.2013 до участі
у справі у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача, залучено
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нова пошта".

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач послався на наступне.

Між Приватним підприємством
"ЛУТІНВЕСТ" (далі за текстом позивач,
новий кредитор) та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 (далі за текстом
третя особа, первісний кредитор,
повірений) 24.10.2013 було укладено договір
відступлення права вимоги, згідно
якого Фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 передав право позивачу право
вимоги від свого боржника Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі за
текстом - відповідач, боржник,
орендодавець) виконання грошових
зобов'язань, які виникли між Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 на підставі
договору доручення від 20.03.2012, а саме,
вимагати сплату вартості послуг
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, які
він оказував відповідачу, в розмірі 183
696 горн. 75 коп. за період з 20.03.2012 по
20.10.2013.

Позивач повідомив, що відповідно до ст.
530 ЦК України, 24.10.2013 на адресу
відповідача було направлено вимогу про
сплату суми заборгованості в розмірі 183
696 грн. 75 коп. та одночасно повідомлено
відповідача про те, що з дати
підписання договору відступлення
права вимоги він є для нього новим
кредитором. Сума заборгованості
відповідача перед позивачем визначена
позивачем згідно договору
відступлення права вимоги від 24.10.2013 та
розрахунку третьої особи - Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, який передав
право вимоги позивачеві. Однак, яка
зазначає позивач, відповідач вказану
вимогу залишив без відповіді та
задоволення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
положеннями статей 512, 514 ЦК України,
статті 1 ГПК України, та просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
90 000 грн. 00 коп.

Представник позивача 28.11.2013 подав суду
додаткові пояснення у справі, в яких
підтримав заявлені позовні вимоги та
вважає, що обов'язок відповідача зі
сплати заявленої до стягнення суми
передбачений чинним законодавством, а
саме, ст. ст. 512, 514, 526, 650 ЦК України, ст. 1
ГПК України, а також виникає на
підставі договору відступлення права
вимоги від 24.10.2013.

Представник третьої особи - Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 28.11.2013 подав
суду відзив на позовну заяву, в якому
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі та пояснив наступне.

Так, на виконання договору доручення
від 20.03.2013, укладеного з Фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_1, на підставі
виданого довірителем доручення від
імені та в інтересах останнього, ФОП
ОСОБА_2 як повіреним відповідача 22.05.2013
з ТОВ «Нова пошта» було укладено
договір оренди нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Вартість договору оренди за даним
договором була встановлена у розмірі 21
485 грн. 00 коп., з яких 5000 грн. 00 коп.
орендар повинен був перераховувати на
розрахунковий рахунок останнього.
Пунктом 9.2 договору доручення
визначено розмір щомісячної вартості
послуг повіреного, якою є різниця між
оплатою орендної плати, встановленої в
договорі доручення і фактично
отриманим доходом від орендної плати,
за вирахуванням всіх обов'язкових
податкових платежів та видатків,
пов'язаних з виконанням даного
доручення, але не більше 45% від
договірної суми орендної плати. Також
ФОП ОСОБА_2 зазначає, що умовами
укладеного договору оренди, оплату
комунальних платежів покладено до
орендаря - ТОВ «Нова пошта». На
виконання умов укладеного договору
оренди ним справно здійснювалось
внесення платежів за комунальні
послуги, подання звітів до відповідних
служб, направлення до ТОВ «Нова пошта»
рахунків виконаних робіт, актів
виконаних робіт, актів звірення. При
цьому, повірений вказує на відсутність
з боку довірителя - ФОП ОСОБА_1
претензій щодо виконання ним договору
доручення. Отже, за розрахунком ФОП
ОСОБА_2, який здійснено відповідно до п.
п. 7.1.5 ті 9.2 договору доручення, розмір
річної плати вартості виконаних ним
послуг становить 116019 грн. 00 коп. При
цьому, повірений повідомляє про
нездійснення довірителем будь-якої
оплати за виконану роботу. Також ФОП
ОСОБА_2 повідомив, що його не було
повідомлено ФОП ОСОБА_1 в порядку,
встановленому законом, про скасування
довіреності, виданої на ім'я ФОП ОСОБА_2,
та розцінив такі дії як відмову
довірителя від договору доручення без
належного повідомлення про це
повіреного. З посиланням на положення
ч. 2 ст. 1009 ГК України та п. 8.1.6 договору
доручення, ФОП ОСОБА_2 вважає, що
відповідач (поручитель) повинен
сплатити йому збитки та компенсацію за
увесь період дії договору доручення, що
залишився, а саме, до 20.03.2017, тобто за 5
років. З урахуванням викладеного, за
розрахунком ФОП ОСОБА_2, сума
заборгованості за договором доручення
від 20.03.2012 складає 580080 грн. 00 коп. Також
ФОП ОСОБА_2 повідомив про направлення
на адресу відповідача письмової вимоги
про сплату зазначеної суми боргу та
повідомлень про укладання ним з
фізичною особою ОСОБА_5 та Приватним
підприємством "ЛУТІНВЕСТ" договорів
відступлення права вимоги від ФОП
ОСОБА_1 виконання грошових зобов'язань,
які виникли між ФОП ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_1 на підставі договору доручення
від 20.03.2012, на суми 380000 грн. 00 коп. і 183696
грн. 75 коп. відповідно. Також
представник третьої особи 28.11.2013 подав
суду звіт про виконану роботу
повіреного Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 перед довірителем - Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 за
договором доручення від 20.03.2013 в сумі
580080 грн. 00 коп. та його обґрунтування.

Відповідач 29.11.2013 подав суду відзив на
позовну заяву, в якому повідомив про
систематичне невиконання ФОП ОСОБА_2
умов договору доручення, у зв'язку з чим
дія доручення, виданого на ім'я ФОП
ОСОБА_2, щодо представництва інтересів
ФОП ОСОБА_1 була припинена. Крім цього,
відповідач повідомив про одночасне
укладання ФОП ОСОБА_2 крім договору
оренди нежитлових приміщень з ТОВ
«Нова пошта», декількох договорів
оренди на той же самий об'єкт
нерухомості без повідомлення про це
довірителя (відповідача). Відповідач
додав до відзиву копію договору оренди
нежитлових приміщень, укладеного 22.05.2012
від його імені ФОП ОСОБА_2 з ТОВ «Нова
пошта», в якому розмір орендної плати
складає 5000 грн. 00 коп. Таким чином,
відповідач звинувачує ФОП ОСОБА_2 у
шахрайстві та просить суд у
задоволенні позову відмовити і
передати матеріали справи до
прокуратури.

Представник позивача 14.01.2014 подав суду
пояснення у справі щодо суті заявлених
позовних вимог, в якому підтримав
заявлені позовні вимоги з підстав,
викладених раніше, та відповідно до
розрахунку суми заборгованості ФОП
ОСОБА_1 за договором доручення від
20.03.2013, здійсненого ФОП ОСОБА_2, в
частині 183 696 грн. 75 коп., яка була
відступлена останнім позивачу за
договором відступлення права вимоги
від 24.10.2013, просить суд позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
подано до суду пояснення у справі, в
яких, між іншим, повідомляється про те,
що 22.05.2013 відповідно до п. 3.3 договору
доручення, в інтересах ФОП ОСОБА_1, ФОП
ОСОБА_2 з ТОВ «Нова пошта» було укладено
договір оренди нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Вартість договору оренди за даним
договором була встановлена у розмірі 21
485 грн. 00 коп., при цьому ФОП ОСОБА_2
повідомляє, що за побажанням
довірителя (відповідача у справі), з
орендарем було погоджено, що він
зобов'язаний перераховувати із суми
вартості орендної плати 5000 грн. 00 коп.
на розрахунковий рахунок довірителя
для звітності до органів державної
податкової служби, а решту суми в
розмірі 16485 грн. 00 коп. орендар мав
перераховувати орендодавцю
(відповідач) готівкою. У зв'язку з чим,
22.05.2013 ФОП ОСОБА_2 з ТОВ «Нова пошта»
було укладено ідентичний договір
оренди нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за
яким вартість орендної плати
встановлена у розмірі 5000 грн. 00 коп.
Отже, ФОП ОСОБА_2 вважає, що ним належним
чином виконувались умови договору
доручення, що також підтверджується
відсутністю з боку довірителя
претензій щодо виконання повіреним
договору доручення.

За наведених обставин третя особа
підтримала заявлені позовні вимоги в
позовному обсязі.

Відповідач подав суду 27.01.2014 пояснення
до позову, в якому підтвердив факт
укладання 22.05.2013 від свого імені ФОП
ОСОБА_2 з ТОВ «Нова пошта» договору
оренди нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та
вказав, що відповідно до п 3.2 цього
договору орендар перераховує орендну
плату за користування приміщенням на
підставі підписаного сторонами акту
надання послуг та рахунка-фактури
орендодавця у безготівковому порядку
на поточний рахунок орендодавця
авансом у сумі 5000 грн. 00 коп. У період з
червня 2012 року по березень 2013 року
відповідно до укладеного договору
доручення ФОП ОСОБА_2 виконувались
зобов'язання щодо виконання договору
доручення. При цьому відповідач
зазначає, що на його поточний рахунок
надходили грошові кошти у сумі 5000 грн. 00
коп. за оренду нежитлових приміщень, а
також відповідні суми за сплату
комунальних послуг ТОВ «Нова пошта».
Дані доводи відповідач підтверджує
витягом з банківського рахунку, яким
також підтверджується щомісячне
відрахування коштів в сумі 2300 грн. 00
коп. у якості оплати повіреному за
виконане доручення за договором
доручення. Про існування аналогічного
договору оренди, укладеного 22.05.2013 ФОП
ОСОБА_2 з ТОВ «Нова пошта», в якому
розмір орендної пати встановлено у 21485
грн. 00 коп., відповідач обізнаний не був,
та, відповідно, коштів в розмірі 21485
грн. 00 коп. ні готівкою, ні шляхом
надходження на банківський рахунок, не
отримував. Відповідач також пояснив, що
на даний момент діючим є договір оренди
нежитлового приміщення, укладений
22.02.2012 ФОП ОСОБА_2 з ТОВ «Нова пошта»,
відповідно до якого орендар сплачує
відповідачу за оренду зазначеного
приміщення орендну плату в розмірі 5000
грн. 00 коп. шляхом щомісячного
перерахування на його банківський
рахунок. Не погоджується також
відповідач з сумою позовних вимог, при
цьому зазначаючи, що за договором про
відступлення права вимоги від 24.10.2013
сума боргу складає 183969 грн. 75 коп. за
період з 20.03.2012 по 20.10.2013. Пред'явлення
до стягнення боргу в сумі 90 000 грн. 00 коп.
вважає не обґрунтованим та не
доведеним. Отже, відповідач зазначає,
що ані позивачем, ані третьою особою
ФОП ОСОБА_2 суду не подано жодного
оригіналу документу в підтвердження
наявності боргу у зазначеній сумі
перед ФОП ОСОБА_2 та не надано
обґрунтованого розрахунку цієї суми. З
вказаних підстав відповідач просить
суд у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи - Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 подав суду
28.01.2014 додаткові пояснення у справі, в
яких заявив, що відповідно до ст. 33 ГПК
України, ним було доведено всі
обставини справи, які обґрунтовують
заявлені позивачем вимоги в повному
обсязі, також ним було надано всі
необхідні письмові докази з даними, які
мають суттєве значення для
справедливого та об'єктивного
вирішення спору. Факт виконання
третьою особою своїх зобов'язань за
договором доручення, за його думкою,
підтверджується договором оренди від
22.02.2012, укладеним з ТОВ «Нова пошта»,
який діє станом на теперішній час. На
підставі зазначеного договору
відповідач отримує щомісячно прибуток
в сумі 21485 грн. 00 коп., в тому числі, 5000
грн. 00 - у вигляді безготівкового
розрахунку та 16485 грн. 00 коп. - у вигляді
готівкового одержання. В підтвердження
вказаних доводів ФОП ОСОБА_2 надано
копію розписки про отримання ОСОБА_2
суми в розмірі 16485 грн. 00 коп. в рахунок
орендної плати за вересень 2012 року.
Факт відсутності претензій до
повіреного з боку поручителя щодо
виконання договору доручення від 20.03.2012
ФОП ОСОБА_2 підтверджує наданим актом
приймання виконаних послуг, який
складено з відповідачем та підписано
останнім, який також на думку ФОП
ОСОБА_2, є визнанням відповідачем своїх
зобов'язань за всіма договорами,
укладеними від його імені повіреним -
ФОП ОСОБА_2, в тому числі, й за договором
оренди, укладеним 22.02.2012 з ТОВ «Нова
пошта» з визначеним розміром орендної
плати у сумі 21485 грн. 00 коп. Таким чином,
ФОП ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні
вимоги, вказав на їх обґрунтованість та
доведеність, а тому вважає їх такими, що
підлягають до задоволення в повному
обсязі з викладених підстав.

Представник позивача 30.01.2014 подав суду
додаткові пояснення у справі щодо
заявлених позовних вимог, в яких, з
урахуванням доводів ФОП ОСОБА_2,
підтримав заявлені позовні вимоги та
просить суд їх задовольнити в повному
обсязі. При цьому, позивач пояснив, що у
зв'язку з відсутністю коштів на сплату
судового збору, він має можливим на
даний момент звернутися до суду з
вимогами про стягнення з відповідача
лише частини боргу в розмірі 90 000 грн. 00
коп. від загальної суми відступленого
йому ФОП ОСОБА_2 боргу на загальну суму
183696 грн. 75 коп.

Представник відповідача подав суду
30.01.2014 додаткові пояснення до позову, в
яких відхилив твердження ФОП ОСОБА_2
щодо неповідомлення його про
скасування довіреності, виданої на
представництво інтересів ФІОП ОСОБА_1,
та просить суд в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

ФОП ОСОБА_2 10.02.2014 до суду подано
клопотання, в порядку ст. 22 ГПК України,
про видачу копії ухвали господарського
суду Луганської області. Дане
клопотання було розглянуто в судовому
засіданні 17.02.2014 та залишено без
задоволення у зв'язку з повідомленням
заявника про одержання зазначеного
процесуального документу на час
розгляду клопотання про це. Вказане
клопотання долучено до матеріалів
справи.

Представник відповідача подав суду
17.02.2014 клопотання в порядку ст. 22 ГПК
України, про долучення до матеріалів
справи доданих документів, яке судом
розглянуто та задоволено, його
долучено до матеріалів справи разом з
доданими документами.

Представником третьої особи - ТОВ «Нова
пошта» подано суду 17.02.2014 клопотання,
відповідно до ст. 22 ГПК України, про
долучення до матеріалів справи доданих
документів, яке судом розглянуто та
задоволено, подані документи долучено
до матеріалів справи.

ФОП ОСОБА_2 подано суду 17.02.2014
клопотання про витребування доказів, в
порядку ст. 38 ГПК України, з вимогами
витребувати матеріали справи №913/1124/13
для дослідження та огляду в судовому
засіданні 17.02.2014 з розгляду справи
№913/3102/13; долучити до матеріалів справи
доданих документів а також копію
звукозапису судового засідання від
13.06.2013 на електронному носії; здійснити
прослуховування судового засідання
від 13.03.2013 у вказаному проміжку.

За результатом розгляду вказаного
клопотання судом його задоволено в
частині вимоги про долучення до
матеріалів доданих документів та
матеріалів, а також в частині вимоги
про витребування матеріалів справи
№913/1124/13, матеріали вказаної справи
були досліджені судовою колегією в
даному судовому засіданні. Клопотання
в частині вимоги про здійснення
прослуховування судового засідання
від 13.03.2013 залишено без задоволення у
зв'язку з відсутністю технічної
можливості здійснювати таке
прослуховування під час фіксування
судового процесу за допомогою
програмно-апаратного комплексу
"Діловодство суду". До вказаного
клопотання подано копію розписки ФОП
ОСОБА_2, виданої на ім'я орендаря - ТОВ
«Нова пошта», про отримання коштів в
сумі 16485 грн. 00 коп., якою ФОП ОСОБА_2
підтверджує факт здійснення оплати
орендарем частини орендної плати у
визначеній сумі, а також факт дійсності
договору оренди з ТОВ «Нова пошта», в
якому розмір орендної плати
встановлено в сумі 21485 грн. 00 коп.
Вказане клопотання з доданими до нього
документами долучено до матеріалів
справи.

Також ФОП ОСОБА_2 подано суду 17.02.2014
повторне клопотання про витребування
доказів, в порядку ст. 38 ГПК України, з
вимогою витребувати матеріали справи
№913/1124/13 для дослідження та огляду в
процесі слухання справи №913/3102/13, що
відбудеться 17.02.2014. Зазначене
клопотання судом розглянуто та
задоволено. Зазначене клопотання
долучено до матеріалів справи.

На запит суду від Приватного нотаріусу
Краснодонського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 до суду
24.01.2013 надійшов лист №12/01-16 від 22.01.2014, в
якому повідомляється про відсутність
документальних підтверджень
повідомлення Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про скасування 04.04.2013
довіреності, виданої на його ім'я на
представництво інтересів Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 за заявою
останнього від 04.01.2013, оскільки
обов'язок щодо повідомлення
представника про скасування
довіреності покладений частиною 2 ст. 249
ЦК України на особу, яка видала
довіреність і згодом скасувала її.
Даний лист судом розглянуто та
долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 14.01.2014 за заявою
представника позивача, поданою у
судовому засіданні 14.01.2014, строк
розгляду справи №913/3102/13 продовжено на
15 днів до 30.01.2014 включно.

Розглянувши документи і
матеріали, додані до позовної заяви,
витребувані судом та надані
представниками сторін та третіх осіб у
якості підтвердження своїх доводів,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
судова колегія господарського суду

в с т а н о в и л а:

Між Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 (довіритель) та Фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_2 (повірений) 20.03.2012
було укладено договір доручення (далі
за текстом - Договір доручення).

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору
повірений зобов'язаний здійснити від
імені та за рахунок іншої сторони
(довірителя) певні юридичні дії, а саме,
укласти договір оренди відокремлених
нежитлових приміщень, розташованих в
будівлі житлового будинку АДРЕСА_1 з
будь-якою юридичною особою або
фізичною особою-громадянином України.

У розділі 3 Договору доручення
визначено зміст доручення за даним
договором, а саме, міститься перелік
юридичних дій, які повинен здійснити
повірений, зокрема, вчинити заходів до
пошуку потенційних орендарів
(споживачів), визначити їх коло з метою
укладання договору оренди приміщень,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

На ім'я Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 20.04.2012 було видано довіреність
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на
представництво інтересів останнього.
Вказана довіреність посвідчена
Краснодонською міською державною
нотаріальною конторою за реєстром №628.

З матеріалів справи вбачається, що між
Приватним підприємством "ЛУТІНВЕСТ" та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
24.10.2013 було укладено договір
відступлення права вимоги, згідно
якого Фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 передав Приватному
підприємству "ЛУТІНВЕСТ" право вимоги
від свого боржника - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (далі за текстом -
відповідач, боржник, орендодавець)
виконання грошових зобов'язань, які
виникли між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 на підставі
договору доручення від 20.03.2012, а саме,
вимагати сплату вартості послуг
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, які
він оказував відповідачу, в розмірі 183
696 горн. 75 коп. за період з 20.03.2012 по
20.10.2013.

В матеріалах справи міститься надана
позивачем копія договору оренди
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, який було укладено
22.05.2013 ФОП ОСОБА_1 в особі ФОП ОСОБА_2 як
повіреного на укладання договору
оренди, відповідно до договору
Доручення від 20.03.2012 та на підставі
виданої довірителем довіреності, з ТОВ
«Нова пошта».

Пунктом 3.1 зазначеного договору
визначено, що за користування
приміщенням орендар сплачує щомісячно
орендодавцеві орендну плату у розмірі
21485 грн. 00 коп.

Факт укладання зазначеного договору у
наданих письмових поясненнях
підтвердив також третя особа ФОП
ОСОБА_2 та надав копію зазначеного
договору.

Як зазначає ФОП ОСОБА_2, даний договір
було пролонговано за додатковою угодою
до нього №1 від 03.05.2013 терміном на один
рік, отже, даний договір є чинним до
теперішнього часу.

Пунктом 9.1 Договору доручення
передбачено право повіреного на оплату
своїх послуг довірителю. В п. 9.2
Договору визначено, що на протязі
всього строку дії договору, щомісячною
оплатою послуг довірителя за даним
договором є різниця в розмірі між
розміром оплати орендної плати,
встановленої довірителем в Договорі
доручення та фактичним отриманим
доходом від орендної плати за
вирахуванням усіх обов'язкових
податкових платежів і витрат,
пов'язаних з виконанням даного
доручення, але не більше 45% від
договірної суми орендної плати.

У зв'язку з укладанням 24.10.2013 між
Приватним підприємством "ЛУТІНВЕСТ" та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
договору відступлення права вимоги, до
Приватного підприємства "ЛУТІНВЕСТ"
перейшло право вимоги від Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 виконання
грошових зобов'язань, які виникли між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на
підставі договору доручення від 20.03.2012,
а саме, вимагати сплату вартості послуг
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, які
він оказував відповідачу, в розмірі 183
696 грн. 75 коп. за період з 20.03.2012 по 20.10.2013.

Суд ухвалами неодноразово зобов'язував
позивача надати суду розрахунок суми,
заявленої до стягнення в розмірі саме 90
000 грн. 00 коп., вказати нормативні
підстави та період нарахування цієї
суми. Однак, зазначених вимог суду
позивач не виконав, обґрунтованого
розрахунку заявленої до стягнення суми
не надав, а пред'явлення до стягнення
суми в розмірі 90 000 грн. 00 коп. пояснив
відсутністю коштів на сплату судового
збору та можливістю на даний момент
звернутися до суду з вимогами про
стягнення з відповідача лише частини
боргу в зазначеному розмірі від
загальної суми відступленого йому ФОП
ОСОБА_2 боргу на загальну суму 183696 грн. 75
коп.

Позивачем надано суду розрахунок суми
боргу за договором доручення в
загальному розмірі 183696 грн. 75 коп.,
здійснений ФОП ОСОБА_2 за увесь період
дії договору доручення станом на дату
укладання договору про відступлення
права вимоги від 24.10.2013.

Отже, предметом договору відступлення
права вимоги від 24.10.2013, укладеного між
Приватним підприємством "ЛУТІНВЕСТ" та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, є
грошові зобов'язання, які виникли між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на
підставі договору доручення від 20.03.2012,
а саме, вартість послуг Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, які він оказував
відповідачу, в розмірі 183 696 грн. 75 коп.,
відповідно до договору оренди
нежитлового приміщення від 22.05.2013,
укладеного ФОП ОСОБА_2 з ТОВ «Нова
пошта», за період з 20.03.2012 по 20.10.2013.

Також в матеріалах справи міститься
копія договору оренди нежитлового
приміщення, надана відповідачем, який
було укладено 22.05.2013 ФОП ОСОБА_2 від
імені відповідача з ТОВ «Нова пошта»,
на оренду нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п 3.2 цього договору, за
користування приміщенням орендар
сплачує щомісячно орендодавцеві
орендну плату в розмірі 5000 грн. 00 коп. з
урахуванням передбачених
законодавством податків. За пунктом 3.2
цього договору орендна плата
перераховується орендарем на підставі
підписаного сторонами даного договору
акту надання послуг та рахунка -
фактури орендодавця у безготівковому
порядку на поточний рахунок
орендодавця авансом щомісячно в період
з 5 по 10 число поточного
(розрахункового) місяця.

Як стверджує позивач, договір оренди
нежитлових приміщень, укладений 22.05.2013
від його імені ФОП ОСОБА_2 з ТОВ «Нова
пошта» є чинним в редакції, наданій
відповідачем. Отже, відповідач
спростовує дані про існування
аналогічного договору оренди,
укладеного 22.05.2013 ФОП ОСОБА_2 з ТОВ «Нова
пошта», в якому розмір орендної плати
встановлено у 21485 грн. 00 коп., та,
відповідно, факт отримання коштів на
свій банківський рахунок в розмірі 21485
грн. 00 коп.

Як пояснив повірений ФОП ОСОБА_1 ФОП
ОСОБА_2, 22.05.2013 ним в інтересах ФОП
ОСОБА_1 з ТОВ «Нова пошта» було укладено
два ідентичних договори оренди
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1. За умовами одного
договору, вартість щомісячної орендної
плати встановлено в розмірі 21 485 грн. 00
коп., при цьому, з орендарем було
погоджено, що він зобов'язаний
перераховувати із суми вартості
орендної плати 5000 грн. 00 коп. на
розрахунковий рахунок довірителя для
звітності до органів державної
податкової служби, а решту суми в
розмірі 16485 грн. 00 коп. орендар мав
перераховувати орендодавцю
(відповідач) готівкою. За умовами
другого договору оренди вартість
договору оренди за даним договором
була встановлена у розмірі 5000 грн. 00
коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 ГПК України
суд звернувся до Краснодонської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області із
запитом про надання інформації
стосовно того, в якому розмірі
щомісячно були задекларовані
податкові зобов'язання Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ
НОМЕР_2 з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нова пошта", , м. Полтава, вул. Фрунзе, 57 на
підставі договору оренди нежитлових
приміщень від 22.05.2012 у період з 22.05.2012 по
теперішній час.

На запит суду з Краснодонської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
суду 30.01.2013 надійшов лист №286/17-01/02 від
25.01.2014 з повідомленням про відсутність
інформації про щомісячно
задекларовані податкові зобов'язання
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нова пошта".

З листа Краснодонської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області від 10.02.2014 №695/17-01/02
вбачається, що Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 застосовує
загальну систему оподаткування.

З метою з'ясування розміру орендної
плати, яку щомісячно сплачував орендар
- ТОВ «Нова пошта» ФОП ОСОБА_1 на
підставі договору оренди нежитлових
приміщень від 22.05.2012, та, відповідно, в
якій редакції зазначений договір
оренди є чинним до теперішнього часу,
судом було зобов'язано третю особу - ТОВ
"Нова пошта" надати примірник договору
оренди нежитлових приміщень,
укладеного 22.05.2012 з ФОП ОСОБА_1 в особі
повіреного - ФОП ОСОБА_2, та пояснення
щодо цього договору, а також
документальні підтвердження щодо
розміру та порядку здійснення орендної
плати за цим договором, документальні
докази внесення орендної плати за
орендоване приміщення за цим
договором.

На виконання вимог суду представником
ТОВ «Нова пошта» подано суду копію
договору оренди нежитлових приміщень,
укладеного 22.05.2012 ФОП ОСОБА_2 в
інтересах ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Нова
пошта», за умовами якого розмір
орендної плати складає 5000 грн. 00 коп.
Також додано копії платіжних доручень,
відповідно до яких орендарем
здійснювалась оплата орендної плати в
сумі 5000 грн. 00 коп. згідно рахунків,
виданих орендодавцем. Крім цього
представником ТОВ «Нова пошта» подано
суду копії платіжних доручень на
відшкодування витрат за комунальні
послуги згідно пред'явленим рахункам.

Судом було досліджено оригінали обох
договорів оренди нежитлових приміщень
від 22.05.2013, копії яких були надані
сторонами у справі.

Так, з договору оренди, наданого
відповідачем та представником ТОВ
«Нова пошта», в якому сума орендної
плати встановлена в розмірі 5000 грн. 00
коп., вбачається, що кожна його сторінка
в правому нижньому куті засвідчена
підписом.

При огляді оригіналу договору оренди, в
якому розмір орендної плати визначено
в сумі 21 485 грн. 00 коп., які надані
позивачем та ФОП ОСОБА_2, виявлено
відсутність такого підпису лише на
першій та другій його сторінках, на
яких містяться розділи з 1 по 4 договору,
в тому числі, розділ, в якому визначено
розмір орендної плати в сумі 21 485 грн. 00
коп.

Крім цього, в матеріалах справи
містяться акти приймання - передачі
послуг, підписані ФОП ОСОБА_1 та
представником ТОВ «Нова пошта» та
завіреними їхніми печатками, які
засвічують факт щомісячного надання
постачальником (орендарем,
відповідачем) послуг з оренди
нежитлового приміщення за вартість у
5000 грн. 00 коп., розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, з вказівкою про відсутність
претензій сторін однією до одної, а
також рахунки, видані ФОП ОСОБА_1 для
оплати ТОВ «Нова пошта» орендної плати
в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Таким чином, матеріали справи
підтверджують, що між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ
«Нова пошта» існували певні договірні
відносини на підставі договору оренди
нежитлових приміщень, який з боку
орендаря виконувався належним чином
шляхом щомісячного внесення на
розрахунковий рахунок орендодавця
(відповідача) орендної плати в сумі 5000
грн. 00 коп.

Також судом було досліджено акт
приймання виконаних послуг, акт
приймання документів від 03.04.2013 (а.с. 211,
том 1), копія якого міститься також в
матеріалах справи №913/1124/13. Вказаний
документ у підтвердження доводів ФОП
ОСОБА_2 щодо отримання ФОП ОСОБА_1
грошових коштів готівкою від ТОВ «Нова
пошта» в сумі 181 335,00 грн. судом не
приймається як належний доказ,
оскільки документального
підтвердження сплати ТОВ «Нова пошта»
вказаної суми до матеріалів справи не
додано.

В постанові правління Національного
банку України від 15.12.2004 №637,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 13 січня 2005 року за №40/10320 «Про
затвердження Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні (Із останніми змінами,
внесеними згідно з Постановою
Національного банку №210 від 06.06.2013)(
далі за текстом - постанова правління
НБУ) вказано, що касовий ордер - це
первинний документ (прибутковий або
видатковий касовий ордер), що
застосовується для оформлення
надходжень (видачі готівки з каси.

Квитанція є розрахунковим
документом встановленої форми та
змісту, що підтверджує факт продажу
(повернення) товарів, надання послуг,
отримання (повернення) коштів, тощо,
надрукований у випадках, передбачених
Законом України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" і зареєстрований
у встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
вручну.

У пункті 2.12 постанови правління
вказано, що фізичні особи - довірені
особи підприємств (юридичних осіб), які
відповідно до законодавства України
одержали готівку з поточного рахунку
із застосуванням корпоративного
електронного платіжного засобу або
особистого електронного платіжного
засобу, використовують її за
призначенням без оприбуткування в
касі.

Зазначені довірені особи подають до
бухгалтерії підприємства звіт про
використання коштів разом із
підтвердними документами в
установлені строки і порядку, що
визначені для підзвітних осіб
законодавством України, а також
документи про одержання готівки з
поточного рахунку (чек банкомата,
копія видаткового ордера, довідки за
встановленими формами, сліп, квитанція
торговельного термінала тощо) разом з
невитраченим залишком готівки.

За п. 3.1 постанови правління, касові
операції оформляються касовими
ордерами, видатковими відомостями,
розрахунковими документами,
документами за операціями із
застосуванням електронних платіжних
засобів, іншими касовими документами,
які згідно із законодавством України
підтверджували б факт продажу
(повернення) товарів, надання послуг,
отримання (повернення) готівкових
коштів.

Відповідно до п. 3.5. постанови
правління, у разі видачі окремим
фізичним особам готівки (у тому числі
працівникам підприємства) за
видатковим касовим ордером або
видатковою відомістю касир вимагає
пред'явити паспорт чи документ, що його
замінює, записує його найменування і
номер, ким і коли він виданий. Фізична
особа розписується у видатковому
касовому ордері або видатковій
відомості про одержання готівки із
зазначенням одержаної суми.

Видача готівки особам, яких немає в
штатному розписі підприємства,
проводиться за видатковими касовими
ордерами, що виписуються окремо на
кожну особу або за окремою видатковою
відомістю.

В п 4.2. постанови зазначено, що усі
надходження і видачу готівки в
національній валюті підприємства
відображають у касовій книзі. Кожне
підприємство (юридична особа), що має
касу, веде одну касову книгу для обліку
операцій з готівкою в національній
валюті.

В ч. 2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено, що
Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

За п. 5 цієї статті, господарські
операції повинні бути відображені в
облікових регістрах у тому звітному
періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, ані позивачем, ані третьою особою
ФОП ОСОБА_2 в підтвердження факту
отримання ФОП ОСОБА_1 грошових коштів
готівкою від ТОВ «Нова пошта» в сумі 181
335,00 грн. відповідно до акту приймання
виконаних послуг, акту приймання
документів від 03.04.2013 (а.с. 211 том 1), не
надано будь-якого документального
доказу.

До того ж на вимогу суду оригіналу
зазначеного акту ФОП ОСОБА_2 надано не
було.

Не приймається судом в якості
належного та допустимого доказу копія
розписки, наданої ОСОБА_2, оскільки в
ній відсутні дані про те, від кого саме
ОСОБА_2 було отримано суму в розмірі 16485
грн. 00 коп., в рахунок орендної плати за
яким саме договором, а також відсутні
ім'я та прізвище особи, яка передала
ОСОБА_2 цю суму та її підпис (а.с. 71 том 2).

Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу
України, за договором доручення одна
сторона (повірений) зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. Правочин, вчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки довірителя.
Договором доручення може бути
встановлено виключне право повіреного
на вчинення від імені та за рахунок
довірителя всіх або частини юридичних
дій, передбачених договором. У договорі
можуть бути встановлені строк дії
такого доручення та (або) територія, у
межах якої є чинним виключне право
повіреного.

За приписами ст. 1002 Цивільного кодексу
України, повірений має право на плату
за виконання свого обов'язку за
договором доручення, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо в договорі доручення не визначено
розміру плати повіреному або порядок
її виплати, вона виплачується після
виконання доручення відповідно до
звичайних цін на такі послуги.

В статті 1003 Цивільного кодексу України
встановлено, що у договорі доручення
або у виданій на підставі договору
довіреності мають бути чітко визначені
юридичні дії, які належить вчинити
повіреному. Дії, які належить вчинити
повіреному, мають бути правомірними,
конкретними та здійсненними.

В статті 1006 Цивільного кодексу України
визначені обов'язки повіреного. Так,
повірений зобов'язаний: повідомляти
довірителеві на його вимогу всі
відомості про хід виконання його
доручення; після виконання доручення
або в разі припинення договору
доручення до його виконання негайно
повернути довірителеві довіреність,
строк якої не закінчився, і надати звіт
про виконання доручення та виправдні
документи, якщо це вимагається за
умовами договору та характером
доручення; негайно передати
довірителеві все одержане у зв'язку з
виконанням доручення.

Суд неодноразово зобов'язував ФОП
ОСОБА_2 надати звіт про виконану роботу
за договором доручення від 20.03.2012 з
значенням виду і вартості виконаної
роботи, відповідно до ст. 1006 Цивільного
кодексу України, розрахунок оплати за
договором доручення від 20.03.2012
відповідно до умов п. 9.2 цього договору,
докази здійснення оплати орендарем
(ТОВ "Нова пошта") за договором оренди
нежитлових приміщень від 22.05.2012.

З наданого ФОП ОСОБА_2 звіту на загальну
вартість 580080 грн. 00 коп. не вбачається,
яка саме робота та її вартість була
виконана повіреним, відсутній
розрахунок оплати за договором
доручення від 20.03.2012 відповідно до умов
п. 9.2 цього договору та докази
здійснення оплати орендарем (ТОВ "Нова
пошта") за договором оренди нежитлових
приміщень від 22.05.2012.

Неможливо встановити, яку саме роботу
та її вартість було виконано ФОП ОСОБА_2
також в наданих позивачем копіях актах
звірення взаємних розрахунків між ТОВ
«Нова пошта» та ФОП ОСОБА_1

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За приписами статті 173 Господарського
кодексу України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку, а саме: виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено,
що одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів статті 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Приписами статті 530 згаданого кодексу,
зокрема, встановлено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

З урахуванням ст. 530 Цивільного кодексу
України, на адресу відповідача
позивачем було направлено вимогу про
сплату с уми заборгованості в розмірі
183696 грн. 75 коп. (а.с. 10-11, том 1).

Згідно зі ст. 509 ЦК України (ст. 173 ГК
України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України (ст.174 ГК
України) цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини; створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;
завдання (майнової) матеріальної та
моральної шкоди іншій особі; інші
юридичні факти.

Відповідно до ст. 610 Порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Разом з цим, відповідно до ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу
України, кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі
за правочином (відступлення права
вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника
поручителем або заставодавцем
(майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою
особою.

За приписами ст. 514 цього ж кодексу, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень до
суті спору.

Згідно з вимогами ст.34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказами.

Згідно ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

В матеріалах справи відсутні будь-які
документальні підтвердження наявності
заборгованості ФОП ОСОБА_1 в сумі 183696
грн. 75 коп. за період з 20.03.2012 по 20.10.2013 за
договором доручення від 20.03.2012,
укладеним між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1

Оскільки, предметом договору
відступлення права вимоги від 24.10.2013,
укладеного між Приватним
підприємством "ЛУТІНВЕСТ" та ФОП
ОСОБА_2, є грошові зобов'язання, які
виникли між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 на
підставі договору доручення від 20.03.2012,
а саме, вартість послуг ФОП ОСОБА_2, які
він оказував відповідачу, в сумі 183 696
грн. 75 коп., існування яких суду не
доведено, то позовна вимога ПП
"ЛУТІНВЕСТ" про стягнення з відповідача
- ФОП ОСОБА_1 боргу в сумі 90 000 грн. 00 коп.
на підставі вказаного договору
відступлення права вимоги є
безпідставною та необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши доводи представників
судового процесу у їх сукупності за
своїм внутрішнім переконанням, судова
колегія вважає, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача - Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1
заборгованості в сумі 90 000 грн. 00 коп. за
договором доручення від 20.03.2012,
укладеним між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1, право вимоги якої
від боржника (відповідача у справі)
було відступлено Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 Приватному
підприємству "ЛУТІНВЕСТ" за договором
відступлення права вимоги від 24.10.2013,
слід визнати необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки вони не підтверджені
матеріалами справи.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що позивач не
надав суду безспірних доказів своїх
позовних вимог, тому у задоволенні
позову слід відмовити.

У судовому засіданні 17.02.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
рішення.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України,
витрати зі сплати судового збору у сумі
1800 грн. 00 коп. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.22, 44, 49, 81-1, 82, 84, 85 ГПК України,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

1. У задоволенні позову Приватного
підприємства "ЛУТІНВЕСТ" до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
90 000 грн. 00 коп. відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору
покласти на позивача.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано -
24.02.2014.

Суддя-головуючий
Г.М. Старкова

Суддя
Т.А. Василенко

Суддя
Т.М. Мінська