ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2014р.
Справа №905/7339/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Шилової О.М.,

при секретарі судового засідання
Табачнікові В.Г.

розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.ІНТЕРНЕШНЛ»,
м.Київ

до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», м.Донецьк

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог, на стороні

відповідача: 1) ОСОБА_1, м.Київ,

2) Приватного акціонерного
товариства «Київспецтранс», м.Київ

про стягнення 3099,57грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Лисенко Д.В. - за дов. б/н
від 17.01.2014р.,

від відповідача: не з'явився,

треті особи: не викликались.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

28.01.2014р. з 10-35год. до 10-40год.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
«Українська пожежно-страхова
компанія», м.Київ звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», м.Донецьк про
стягнення 3099,57грн.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 21.10.2013р. до участі у справі
залучено третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: ОСОБА_1 та
Приватне акціонерне товариство
«Київспецтранс» (а.с.1-2).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на: Договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів (АВТОКАСКО) серії АЗ/1018 №048/104/12
001974 від 19.09.2012р.; Довідки ДАІ; постанову
Оболонського районного суду м.Києва
від 24.01.2013р. у справі №3-346/13; Звіт про
незалежну оцінку №2087 від 28.01.2013р.;
заяву-повідомлення (АВТОКАСКО) від
13.12.2012р.; заяву на виплату страхового
відшкодування від 21.02.2013р.; страховий
акт №КАСКО/048/000/13/0064 від 13.02.2013р.;
платіжне доручення №149 від 20.02.2013р.; Акт
виконаних робіт №12338 від 24.04.2013р.;
претензію вих.№2965 від 31.07.2013р. тощо.

Позивач протягом розгляду справи
надав:

1) супровідний лист №46/04/1511 від 15.11.2013р. з
частиною витребуваних судом
документів (а.с.69-75);

2) з супровідним листом б/н від 27.12.2013р. -
Акт виконаних робіт №12338 від 24.04.2013р.
(а.с.125-166) та інші витребувані судом
документи;

3) з супровідним листом - оригінал
наряду-замовлення №12338 від 14.12.2012р.
(а.с.203-204). В супровідному листі
додатково зазначив, що не має
можливості надати суду свідоцтво про
реєстрацію ТОВ «Авторесурс» як
платника ПДВ, оскільки зазначеною
особою на час розгляду спору
підприємницька діяльність фактично не
здійснюється.

Відповідач протягом розгляду справи
надав відзив б/н від 19.12.2013р. з
додатками, в якому просив суд відмовити
у задоволенні позовних вимог (а.с.83-87).

Третя особа-2, ПрАТ «Київспецтранс»
протягом розгляду справи надало:

1) з супровідним лист №1838/17 від 31.10.2013р. -
частину витребуваних судом документів,
серед яких: пояснення ОСОБА_1 про
обставини ДТП, документи на
підтвердження правомірності керування
ним належним ПрАТ «Київспецтранс»
транспортним засобом та копія Полісу
АВ/5345714, яким забезпечено транспортний
засіб МАЗ 533702, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.45-55).

2) пояснення по суті справи №2012/13 від
16.12.2013р. з додатками (а.с.91-119).

05.11.2013р. на адресу господарського суду
від Оболонського районного суду
м.Києва з супровідним листом №А-5 від
31.10.2013р. надійшли копії
адміністративної справи №3-346/13
відносно ОСОБА_1 (а.с.57-64).

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 19.12.2013р.
справу передано на розгляд судді
Фурсової С.М. у зв'язку з перебуванням
судді Шилової О.М. на лікарняному (а.с.82).

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 08.01.2014р.
справу передано на розгляд судді
Шилової О.М. у зв'язку з виходом
останньої з лікарняного (а.с.121).

21.01.2014р. на адресу суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ш.Р.ІНТЕРНЕШНЛ» надійшла заява №04/02/2101
від 21.01.2014р. (з додатками) про заміну
позивача у справі з Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.ІНТЕРНЕШНЛ»
(а.с.167-202).

Ухвалою господарського суду від
28.01.2014р. на підставі приписів ст.25 ГПК
України заяву ТОВ «Ш.Р.ІНТЕРНЕШНЛ»
задоволено: залучено до участі у справі
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.ІНТЕРНЕШНЛ» як
процесуального правонаступника
позивача у справі - Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» (а.с.167, 208).

Розглянувши наявні у матеріалах справи
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі обставини справи, оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням докази, які
мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

19.09.2012р. між ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія»»
(Страховик, позивач) та ОСОБА_5
(Страхувальник) було укладено Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів (АВТОКАСКО) серії
АЗ/1018 №048/104/12 001974 (далі - Договір
страхування, а.с.16-21), згідно з п.7 якого
позивачем застрахований транспортний
засіб марки RENAULT LOGAN, державний номер
НОМЕР_2 (надалі - застрахований
автомобіль), зокрема, за випадком
«збитки внаслідок ДТП» (п.9). За вказаним
випадком п.14.3 Договору встановлена
франшиза Страховика 0,5% від страхової
суми, яка в свою чергу складає 85000грн.
(п.11). Пунктом 3 Договору страхування
вигодонабувачем визначено ПАТ «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ Банк». Згідно з п.п.13, 18.2
Договір набуває чинності з 00-00год
30.09.2012р. до 29.09.2013р.

12.12.2012р. на вул.Бережанській, 20 в м.Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі - ДТП) автомобіль МАЗ ,
д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 під
час об'їзду перешкоди здійснив наїзд на
припаркований застрахований
автомобіль, в результаті чого обидва
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження (а.с.33-34, 59-62).

Повна дійсна вартість
відновлювального ремонту
застрахованого автомобіля склала
4255,62грн з ПДВ, що підтверджується
складеними Товариством з обмеженою
відповідальністю «Авторесурс»
нарядом-замовленням №12338 від 14.12.2012р. та
Актом виконаних робіт №12338 від 24.04.2013р.
(а.с.131, 204).

Згідно зі складеним на замовлення
позивача Звітом про незалежну оцінку з
визначення вартості матеріального
збитку №2087 від 28.01.2013р., вартість
завданого власнику застрахованого
позивачем автомобіля матеріального
збитку визначена в розмірі 4034,57грн. з
ПДВ. При цьому коефіцієнт фізичного
зносу застрахованого автомобіля
експертом прийнятий рівним « 0» (а.с.22-32,
126-128).

Позивачем на підставі Договору
страхування та заяви Страхувальника
(а.с.14) був складений страховий акт
№КАСКО/048/000/13/0064 від 13.02.2013р. (а.с.11), з
якого вбачається, що страхове
відшкодування розраховувалось на
підставі даних Звіту №2087 від 28.01.2013р.
(4034,57грн. ПДВ, а.с.27, 29-31) за вирахуванням
425грн. безумовної франшизи позивача.
Отримавши згоду Вигодонабувача (а.с.15),
платіжним дорученням №149 від 20.02.2013р. на
суму 3609,57грн. (а.с.12) позивач виплатив
страхове відшкодування на користь ТОВ
«Авторесурс», яке здійснило ремонт
автомобіля.

Згідно з п.7.38 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
спільним Наказом Міністерства юстиції
України та Фонду державного майна
України №142/5/2092 від 24.11.2003р. (далі -
Методика), знос не нараховується для
нових складників та для складників КТЗ,
строк експлуатації яких не перевищує: 5
років - для легкових КТЗ виробництва
країн СНД та 7 років - для інших легкових
КТЗ.

Згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3
застрахований позивачем автомобіль
було випущено у 2011 році (а.с.36). Зі
Страхового акту №КАСКО/048/000/13/0064 від
13.02.2013р. (а.с.11) вбачається, що за даним
транспортним засобом позивачем
страхові виплати раніше не проводились
- тобто до ДТП від 12.12.2012р. застрахований
позивачем автомобіль пошкоджень не
отримував, і іншого відповідачем суду
не доведено. Відповідачем також не
доведено факт експлуатування
застрахованого позивачем автомобіля в
інтенсивному режимі, оскільки в Акті
огляду пошкодженого транспортного
засобу від 11.01.2013р. зафіксовані покази
одометра - 13917км (а.с.28).

Таким чином, знос під час здійснення
позивачем страхової виплати
нарахуванню не підлягав, оскільки на
момент ДТП від 12.12.2012р. строк
експлуатації застрахованого
автомобіля не перевищив 7 років.

Аналіз приписів ч.ч.1, 2 ст.1166, ч.ч.2, 5
ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу
України дозволяє дійти висновку про те,
що у випадку заподіяння шкоди
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки питання про її
відшкодування вирішується за
принципом вини.

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Стаття 993 Цивільного кодексу України
передбачає, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, яка отримала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за спричинені збитки.
Аналогічне положення встановлене ст.27
Закону України "Про страхування".

Наявність вини ОСОБА_1 у порушенні
Правил дорожнього руху України під час
керування 12.12.2012р. автомобілем МАЗ
, д.н.з. НОМЕР_1, що спричинило
пошкодження автомобілів, підтверджена
постановою Оболонського районного
суду м.Києва від 24.01.2013р. у справі №3-346/13
(а.с.63).

З наданої третьою особою-2 ПрАТ
«Київспецтранс» копії Полісу №АВ/5345714
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 13.02.2012р. (надалі - Поліс,
а.с.47) вбачається, що на дату ДТП
(12.12.2012р.) ПрАТ «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» забезпечило
цивільно-правову відповідальність у
зв'язку з керуванням автомобілем МАЗ
533702, д.н.з. НОМЕР_1 (надалі - забезпечений
автомобіль) з лімітом відшкодування за
майнову шкоду 50000грн та франшизою
0,00грн. Період дії полісу: з 00-00год.
14.02.2012р. до 13.02.2013р. включно.
Страхувальник - ПАТ «Київспецтранс».

З наданих суду третьою особою-2 ПрАТ
«Київспецтранс» документів
вбачається, що ПрАТ «Київспецтранс» є
правонаступником ПАТ «Київспецтранс»
(наказ №18 від 11.02.2013р., п.1.1. нової
редакції Статуту - а.с.55, 100), а
забезпечений відповідачем автомобіль
на момент ДТП був взятий третьою
особою-2 в оренду у ТОВ «ГЕОТРОН»
(Договір оренди транспортного засобу:
спеціалізованого
автомобіля-сміттєвоза від 30.08.2012р. та
Акт приймання - передачі транспортного
засобу від 30.08.2012р., а.с.48-50).

З наведеного у п.1.4. ч.1 ст.1 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі - Закон) визначення
вбачається, що цивільно-правова
відповідальність особи, яка не є
страхувальником, вважається
застрахованою, якщо така особа
правомірно володіє забезпеченим
транспортним засобом. Володіння
забезпеченим транспортним засобом
вважається правомірним, якщо інше не
встановлено законом або рішенням суду.

Забезпечений транспортний засіб -
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована
(п.1.7. ч.1 ст.1 Закону).

Під час ДТП від 12.12.2012р. забезпеченим
автомобілем керував ОСОБА_4, який
перебував у трудових відносинах з ПАТ
«Київспецтранс», що підтверджується
копіями наказу №361-к від 01.12.2008р. та
подорожнього листа №316539 від 12.12.2012р.
(а.с.51, 52).

На підставі викладеного суд доходить
до висновку, що на момент скоєння ДТП
автомобіль марки МАЗ 533702, д.н.з. НОМЕР_1,
згідно з приписами п.п.1.4., 1.7. ч.1 ст.1
Закону вважався забезпеченим
відповідачем транспортним засобом, а
ОСОБА_4 - особою, відповідальність якої
застрахована відповідачем.

Таким чином, з урахуванням приписів
ст.993 Цивільного кодексу України,
ст.ст.18, 27 Закону України „Про
страхування", ст.ст.22, 28, 29 Закону особою,
відповідальною за завдані позивачу
виплатою ним страхового відшкодування
збитки, є Приватне акціонерне
товариство «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА».

Відповідно до ст.29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
страховиком за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.
Оскільки Методикою як спеціальним
нормативним актом у сфері оцінки
колісних транспортних засобів не
передбачено нарахування зносу для
складників КТЗ, строк експлуатації
яких не перевищує: 5 років - для легкових
КТЗ виробництва країн СНД та 7 років -
для інших легкових КТЗ (п.7.38), а на
момент ДТП від 12.12.2012р. строк
експлуатації застрахованого позивачем
автомобіля не перевищив 7 років, то знос
під час визначення суми збитків, що
підлягають відшкодуванню
відповідачем, вирахуванню не підлягає.

Виходячи з приписів ст.ст.22, 1192 ЦК
України та ст.ст.9, 20, 25 Закону України
„Про страхування", ст.29 Закону, п.7.38
Методики та приймаючи до уваги, що за
умови фактичного здійснення ремонтних
робіт Звіт про незалежну оцінку з
визначення вартості матеріального
збитку №2087 від 28.01.2013р. є попереднім
оціночним документом і не визначає
остаточний розмір завданих під час ДТП
збитків, суд дійшов висновку про те, що
у даному випадку правомірним є
обчислення розміру завданої
застрахованій позивачем особі шкоди
виходячи саме з вартості
відновлювального ремонту, характеру
пошкоджень та стану застрахованого
транспортного засобу - тобто на
підставі Наряду-замовлення №12338 від
14.12.2012р. та Акту виконаних робіт №12338
від 24.04.2013р. (а.с.131, 204).

З Полісу №АВ/5345714 вбачається, що розмір
франшизи відповідача складає 0,00грн., в
той час як позивач для розрахунку ціни
позову використав франшизу
відповідача в розмірі 510грн.,
користуючись помилково внесеною до
бази даних МТСБУ інформацією (а.с.4, 38).

Податкові зобов'язання, пов'язані з
наданням послуг з відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу, виникають лише внаслідок
фактичного надання послуги з
проведення такого ремонту за умови, що
виконавець цієї послуги є платником
ПДВ. Оскільки позивачем не доведено
належними та допустимими доказами той
факт, що ТОВ «Авторесурс» є платником
ПДВ (письмові пояснення про
неможливість надання доказів, а.с.203), то
у суду відсутні підстави для стягнення
з відповідача в порядку регресу суми
ПДВ, врахованої як у Звіті №2087 від
28.01.2013р., так і в Акті виконаних робіт
№12338 від 24.04.2013р.

На підставі викладеного суд вважає, що
розмір понесених Страховиком збитків,
що підлягають стягненню з відповідача,
має бути розрахований наступним чином:

3546,35грн. (визначений на підставі
наряду-замовлення №12338 від 14.12.2012р. та
Акту виконаних робіт №12338 від 24.04.2013р.
розмір реальних збитків без ПДВ,
завданих застрахованій позивачем
особі) - 425грн. (франшиза позивача) =
3121,35грн.

Страховиком заявлено до стягнення
3099,57грн., що є меншим за розмір збитків,
підтверджений наявними в матеріалах
справи документами. Суд вважає, що
заявлення до стягнення в порядку
регресу меншої суми, ніж понесені
збитки, є правом Страховика.

Матеріали справи не містять доказів
відшкодування відповідачем сплаченого
позивачем страхового відшкодування на
час розгляду даної справи.

Ухвалою господарського суду від
28.01.2014р. на підставі приписів ст.25 ГПК
України позивача у справі №905/7339/13,
Приватне акціонерне товариство
«Українська пожежно-страхова
компанія», замінено його
правонаступником - Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ш.Р.ІНТЕРНЕШНЛ» (а.с.167, 208).

Згідно з ч.2 ст.25 ГПК України усі дії,
вчинені в судовому процесі до вступу у
справу правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив.

З огляду на викладене позовні вимоги є
законними, обґрунтованими,
підтвердженими належним чином та
такими, що підлягають задоволенню на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.ІНТЕРНЕШНЛ».

Викладені у відзиві б/н від 19.12.2013р.
(а.с.83-84) заперечення про те, що на момент
подання позову у представника позивача
були відсутні повноваження на це, суд
не приймає до уваги з огляду на
наступне.

З приписів ч.4 ст.51 ГПК України випливає,
що днем подання позову до суду в разі
відправлення його поштою вважається
дата штемпеля поштового відомства
місця відправлення на конверті.

Зі штемпеля на поштовому конверті, в
якому позовна заява б/н б/д надійшла до
суду, вбачається, що позов з додатками
здано позивачем на поштове відділення
11.10.2013р. (а.с.41). Таким чином,
представником позивача Юхименком С.Ю.
позов було підписано в межах дії
виданої ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія»
довіреності №2809 від 27.08.2013р. зі строком
дії до 15.10.2013р. (а.с.39).

Судові витрати покладаються на
відповідача на підставі приписів абз.3
ч.1 ст.49 Господарського процесуального
кодексу України.

На підставі викладеного, згідно зі
ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 Цивільного
кодексу України; ст. 228 Господарського
кодексу України; ст.ст.9, 16, 18, 20, 25, 27
Закону України „Про страхування"; п.1.4.
ч.1 ст.1, ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" №1961-IV від 01.07.2004р.; п.7.38
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затвердженої спільним Наказом
Міністерства юстиції України та Фонду
державного майна України №142/5/2092 від
24.11.2003р.; керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 25, 33, 34,
43, 44, 49, 51, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.ІНТЕРНЕШНЛ»,
м.Київ до Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», м.Донецьк про
стягнення 3099,57грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» (83052, м.Донецьк,
пр.Ілліча, 100; ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ш.Р.ІНТЕРНЕШНЛ» (04080,
м.Київ, Подільський район, вул.Фрунзе,
буд. 40; ) 3099,57грн., 1720,50грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 28.01.2014р. оголошено
і підписано вступну та резолютивну
частини рішення.

Повне рішення складене та
підписане 03.02.2014р.

Суддя
О.М.
Шилова

надруковано 5 прим.: 1 - до справи

- сторонам, 2 - третім особам