м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/750/14 14.02.14
За позовомДержавного підприємства
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-
«Машпроект»ДоФізичної
особи-підприємця Муравйова Володимира
ЛеонідовичаПростягнення 9 796,44 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Поліщук В.В. - дов. № 17/1-9560
від відповідача: Муравйов В.Л.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-
«Машпроект» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи-підприємця
Муравйова Володимира Леонідовича про
стягнення 9 286,20 грн. суми попередньої
оплати, 380, 09 грн. три відсотки річних та
130,15 грн. інфляційних нарахувань.
Ухвалою суду від 24.01.2014 року було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 14.02.2014 року.
У судовому засіданні 14.02.2014 року
представник позивача подав клопотання
про доручення документів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
задоволено, а також надав усні
пояснення по суті позовних вимог
відповідно до яких просив суд
задовольнити позовні вимоги у повному
Представник відповідача у даному
судовому засіданні надав усні
пояснення по суті спору, в яких визнав
наявність заборгованості перед
В судовому засіданні 14.02.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва,
26.02.2013 р. між Державним підприємством
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект»
(покупець) та Фізичною
особою-підприємцем Муравйовим
Володимиром Леонідовичем (покупець)
був укладений договір поставки № 2602,
відповідно до пункту 1.1 якого
постачальник зобов'язується поставити
рупорну акустику Dynacord DL 800/30Т,
найменування, кількість і ціна якого
зазначена в специфікації № 1, яка є
невід'ємною частиною даного договору, а
покупець зобов'язується прийняти і
оплатити товар в порядку та на умовах,
передбачених даним договором.
Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором поставки.
У відповідності до частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до п. 2.1 договору, ціна
товару зазначається в гривнях з
урахуванням базисних умов поставки, і
зазначається в Специфікації № 1 до
Умовами п. 2.2 договору встановлено, що
ціна договору на дату його підписання
складає згідно специфікації № 1 - 18 572,40
Умовами п.п. 3.2 та 3.3. договору
встановлено, що покупець здійснює
передоплату за товар в розмірі 50 % від
вартості товару - 9 286,20 грн. протягом
10-ти банківських днів з дня отримання
рахунку на оплату; залишок у розмірі 50 %
від вартості товару - 9 286,20 грн.
оплачується покупцем протягом 10-ти
банківських днів після отримання
товару на склад покупця, що
підтверджується видатковою накладною,
підписаною обома сторонами і
товарно-транспортною накладною.
Відповідно до п. 4.3. договору,
постачальник поставляє товар протягом
30-ти робочих днів з дати здійснення
передоплати, зазначеної в п. 3.2.
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що на
виконання умов договору № 2602 від 26.02.2013
р. ним було проведено попередню оплату
в розмірі 9 286,20 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 7953 від 01.07.2013 р.
Разом з тим, у граничний строк
встановлений умовами договору - 31.07.2013
р., відповідач не здійснив поставку
замовленого товару, у зв'язку з чим
позивач звернувся до останнього з
листами вих. № 03/1-9001 від 18.09.2013 р. та №
повернення суми попередньої оплати.
Разом з тим, як зазначив позивач, на
момент подачі позовної зави, товар, що
був оплачений позивачем, відповідачем
не поставлений, сума попередньої
оплати не повернуті.
Враховуючи вищенаведене, позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 9 286,20 грн. суми
попередньої оплати, 380, 09 грн. три
відсотки річних та 130,15 грн. інфляційних
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково з наступних
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Відповідно до п. 4.3. договору,
постачальник поставляє товар протягом
30-ти робочих днів з дати здійснення
передоплати, зазначеної в п. 3.2.
З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на рахунок відповідача було
перераховано 9 286,20 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 7953 від 01.07.2013 р. Разом з тим, у
граничний строк встановлений умовами
договору до 31.07.2013 р., відповідач не
здійснив поставку замовленого товару.
Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо продавець,
який одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Умовою виконання зобов'язання - є строк
(термін) його виконання. Дотримання
строку виконання є одним із критеріїв
належного виконання зобов'язання,
оскільки прострочення є одним із
проявів порушення зобов'язання. Строк
(термін) виконання зобов'язання за
загальним правилом, узгоджується
сторонами в договорі.
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право виконання
його у будь-який час. Боржник повинен
виконати такий обов'язок у семиденний
строк від дня пред'явлення вимоги, якщо
обов'язок негайного виконання не
випливає із договору або актів
цивільного законодавства.
Позивач звернувся до останнього з
листами вих. № 03/1-9001 від 18.09.2013 р. та №
повернення суми попередньої оплати.
Разом з тим, в порушення вимог статті 530
Цивільного кодексу України,
відповідачем не була повернута сума
Таким чином, враховуючи, що відповідач
в установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростував,
розміру позовних вимог не оспорив та
належних доказів на заперечення
відомостей повідомлених позивачем не
надав, господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення суми попередньої оплати
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню повністю
в сумі 9 286, 20 грн.
Державне підприємство
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-
«Машпроект» просить суд також стягнути
з відповідача 380,09 грн. три відсотки
річних та 130,05 грн. інфляційних
Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Здійснивши перерахунок 3 % річних та
інфляційних нарахувань з урахуванням
того, що прострочення відповідача з
повернення суми попередньої оплати
розпочалося 22.09.2013 р. (вимога про
повернення грошових коштів на адресу
відповідача було направлено 18.09.2013 р. та
враховуючи 3 дні на поштове
пересилання), господарський суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення 3 % та інфляційних
нарахувань підлягають задоволенню
частково у розмірі 83,99 грн. та 74,36 грн.
У задоволенні позовних вимог в частині
стягнення 13,56 грн. витрат претензії №
Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Оскільки, до складу судових витрат не
віднесені поштові витрати на
пересилання кореспонденції, то
підстави для їх відшкодування
Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на сторін
пропорційно до розміру задоволених
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
Муравйова Володимира Леонідовича
Дарницький р-н, вул. Срібнокільська, 22 А,
користь Державного підприємства
«Науково-виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-
Миколаївська обл., м. Миколаїв,
Ленінський р-н, проспект Жовтневий, 42 А,
двісті вісімдесят шість) грн. 20 коп.
суми попередньої оплати, 83 (вісімдесят
три) грн. 99 коп. три відсотки річних, 74
(сімдесят чотири) грн. 36 коп.
інфляційних нарахувань та 1 761 (одну
тисячу сімсот шістдесят одну) грн. 00
коп. судового збору.
3. В задоволенні решти позовних вимог
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

19.02.2014 р.

Суддя
Спичак О.М.