ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 лютого 2014 року Справа № 910/7386/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів: Демидової А.М. -
головуючого (доповідач у справі),
Воліка І.М., Кролевець О.А.,

розглянувши касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "КоронАгро"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013 р. у
справі№ 910/7386/13 господарського суду
міста Києваза позовомПублічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України"до1.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КоронАгро"
(відповідач-1); 2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мерсес плюс"
(відповідач-2); 3. Публічного
акціонерного товариства
"Електроприлад" (відповідач-3); 4.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зіон"
(відповідач-4)простягнення 82 190 588,71
грн.,за клопотаннямиТовариства з
обмеженою відповідальністю
"КоронАгро", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мерсес плюс",
Публічного акціонерного товариства
"Електроприлад" та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Зіон"провідстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
10.07.2013 р. у справі № 910/7386/13,

в с т а н о в и в:

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю "КоронАгро" касаційна
скарга на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
23.12.2013 р. у справі № 910/7386/13 не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з
наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України
касаційна скарга за змістом повинна
містити вимоги особи, що подала скаргу,
із зазначенням суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Отже, у касаційній скарзі повинно бути
зазначено, порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, у чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень.

Вимоги п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України
Товариством з обмеженою
відповідальністю "КоронАгро" не
дотримано, оскільки у поданій
касаційній скарзі не вказано,
порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустився суд апеляційної
інстанції у прийнятті оскаржуваної
постанови.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 1113
ГПК України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо у скарзі не зазначено суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

За таких обставин, касаційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КоронАгро" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013 р. у
справі № 910/7386/13 підлягає поверненню.

Касаційна інстанція зазначає, що
відповідно до приписів ч. 3 ст. 1113 ГПК
України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини
першої цієї статті, касаційна скарга
може бути подана повторно, з
урахуванням вимог статей 53, 110
вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, п. 2 ч. 1 ст.
7 Закону України "Про судовий збір",
Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "КоронАгро"
на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013 р. у
справі № 910/7386/13 повернути скаржнику.

Повернути з Державного бюджету України
Товариству з обмеженою
відповідальністю "КоронАгро" судовий
збір у сумі 852 (вісімсот п'ятдесят дві)
грн. 60 коп., сплачений за квитанцією №
901340043 від 13.01.2014 р.

Головуючий суддя
А.М. Демидова

Судді
І.М. Волік

О.А. Кролевець