ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р.Справа № 916/1810/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

(Згідно із розпорядженням голови
Одеського апеляційного господарського
суду № 1041 від 27.11.2013 року, колегію
суддів у складі С.І.Колоколова, Г.П.
Разюк, М.С. Петрова, замінено на колегію
суддів у складі С.І. Колоколова, Г.П.
Разюк, Т.Я. Гладишеву)

(Згідно із розпорядженням голови
Одеського апеляційного господарського
суду № 1099 від 12.12.2013 року, колегію
суддів у складі С.І. Колоколова, Г.П.
Разюк, Т.Я. Гладишеву замінено на
колегію суддів у складі С.І.Колоколова,
Г.П. Разюк, М.С. Петрова)

при секретарі судового засідання:
Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
господарського суду Одеської області
від „16" жовтня 2013 року, повний текст
якого складено та підписано „21" жовтня
2013 року

по справі № 916/1810/13

за позовом Комунального підприємства
„Ланжерон"

до Приватного підприємства „Ролада"

про стягнення 85 633,58 грн.

В С Т А Н О В И В :

10.07.2013 року Комунальне підприємство
„Ланжерон" (далі по тексту - позивач)
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Приватного підприємства „Ролада" (далі
по тексту - відповідач) про стягнення
збитків у сумі 85 633,58 грн. та 1 720,50 грн.
судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договорами оренди
нежитлових приміщень, в результаті
чого Контрольно-ревізійним відділом м.
Одеси було встановлено ряд порушень
які зафіксовані в акті, у зв'язку з чим
було завдано збитки, що має суттєве
значення для визначення розміру
орендної плати за комунальні
приміщення.

Під час розгляду справи господарським
судом Одеської області, 16.10.2013 року
позивач подав заяву у відповідності
ст.22 ГПК України про збільшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
просив стягнути з відповідача на
користь позивача суму збитків у
розмірі 105 772,43 грн., у зв'язку з тим, що на
момент звернення КП „Ланжерон" з
позовною заявою до суду, було допущено
арифметичну помилку в сумі позовних
вимог (а.с.83-84).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 16.10.2013 року по справі №
916/1810/13 (суддя Никифорчук М.І.) у
задоволенні позовних вимог КП
"Ланжерон" відмовлено повністю.

Такий висновок суду мотивований тим, що
позивачем не надано жодного доказу в
обґрунтування та підтвердження своїх
вимог. Крім того позивач не надав
витребувані ухвалами суду докази які
мають важливе значення для вирішення
спору та з'ясування наявності
заподіяних збитків відповідачем, та у
судові засідання не з'являвся без
поважних причин і жодних пояснень з
приводу невиконання вимог ухвал суду
не надав.

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням місцевого господарського
суду, КП „Ланжерон" звернулося до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить оскаржуване рішення скасувати
та постановити нове рішення у справі,
яким позовні вимоги КП „Ланжерон" -
задовольнити. Скаржник в своїх доводах
та запереченнях посилається на те, що
суд повно та всебічно не перевірив всі
обставини справи, не дав належну
правову оцінку доказам, порушив та
невірно застосував норми чинного
законодавства, в зв'язку з чим виніс
незаконне і необґрунтоване рішення,
яке не відповідає обставинам справи і
вимогам закону.

На думку скаржника, судове рішення є
незаконним та необґрунтованим. Судом
допущені порушення норм
процесуального права та висновки суду
відносно того, що позивачем не надано
жодного доказу в обґрунтування
позовних вимог - не відповідають
дійсності.

Так, апелянт зазначає, що до суду був
поданий обґрунтований розрахунок
збитків разом із заявою про збільшення
позовних вимог, який місцевим
господарським судом при винесенні
оскаржуваного рішення прийнятий до
уваги не був.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу
до суду не надав та в судові засідання
від 19.12.2013 року, 14.01.2014 року та 18.02.2014 року
не з'явився.

В процесі розгляду апеляційної скарги
КП „Ланжерон" в суді апеляційної
інстанції КП „Ланжерон" подало через
канцелярію суду клопотання про
приєднання доказів до справи, які
витребувались ухвалами господарського
суду Одеської області від 12.07.2013 року;
29.07.2013 року; 30.09.2013 року та які так і не
були надані до місцевого
господарського суду позивачем без
поважних причин.

Дані документи оглянуті, залучені до
матеріалів справи, але судовою
колегією до уваги не приймаються та не
визнаються як належно подані додаткові
докази, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК
України, додаткові докази приймаються
судом, якщо заявник обґрунтував не
можливість їх подання суду першої
інстанції з причин, що не залежали від
нього.

Відповідно до пункту 9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 17.05.2011 року, у вирішенні
питань щодо прийняття додаткових
доказів суд апеляційної інстанції
повинен повно і всебічно з'ясовувати
причини їх неподання з урахуванням
конкретних обставин справи і
об'єктивно оцінити поважність цих
причин. У разі прийняття додаткових
доказів у постанові апеляційної
інстанції мають зазначатися підстави
такого прийняття.

Крім того, позиції щодо не прийняття
судом апеляційної інстанції
додаткових доказів, якщо заявник не
обґрунтував не можливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього, додержується і
Верховний Суд України, що викладена в
постанові від 13.05.2008 року по справі №
13/136/06.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014 року
розгляд апеляційної скарги було
відкладено та зобов'язано КП
„Ланжерон" вручити копії зазначеної
ухвали ПП „Ролада", докази чого надати
до суду у зв'язку з тим, що ухала суду
про прийняття апеляційної скарги КП
„Ланжерон" до провадження від 28.11.2013
року, яка була направлена на адреси
відповідача які містяться в
матеріалах справи були повернуті з
поштовою відміткою «не
зареєстрований», про що свідчить
поштовий конверт.

10.02.2014 року через канцелярію суду за вх.
№ 3151/13 надійшла заява від КП
„Ланжерон", відповідно до якої
останній просив розглянути справу без
участі його представника у зв'язку
відсутністю його на території України,
що не підтверджується документально та
зазначив, що зв'язатися з
представниками ПП „Ролада"
представнику позивача не вдалося, а
тому і вимоги ухвали від 14.01.2014 року
виконані не були.

Представники сторін в судове засідання
18.02.2014 року не з'явились без поважних
причин.

Відповідно до роз'яснень Вищого
господарського суду України, до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій, відповідні процесуальні документи
надсилаються господарським судом
згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи. Тому примірники
повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній" і т.п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

Таким чином, коли фактичне
місцезнаходження юридичної особи -
учасника судового процесу з якихось
причин не відповідає її
місцезнаходженню, визначеному згідно з
законом, і дана особа своєчасно не
довела про це до відома господарського
суду, інших учасників процесу, то всі
процесуальні наслідки такої
невідповідності покладаються на цю
юридичну особу.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 64 Господарського
процесуального кодексу України, ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається зазначеним особам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місяця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Отже, судова колегія вважає, свій
обов'язок щодо належного повідомлення
відповідача - ПП „Ролада", про час та
місце розгляду справи, але остання
своїм правом на отримання відповідної
документації суду та участь в судових
засіданнях не скористалася.

Розглянувши та перевіривши матеріали
справи і апеляційну скаргу,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла до наступного.

Як встановлено господарським судом
першої інстанції та підтверджено в
ході апеляційного провадження, 01.12.2003
року між Комунальним підприємством
„Ланжерон", як орендодавцем та
Приватним підприємством „Ролада", як
орендарем було укладено Договір №
13-2/03/Д оренди нежитлового приміщення
(а.с.10-13).

Відповідно до п.1.1 Договору,
орендодавець передає, а орендар
приймає у строкове платне користування
нежиле приміщення пасажирського
павільйону (інвентарний номер 82),
розташоване на земельній ділянці на
території пляжу Ланжерон в м. Одесі і
вартості згідно експертної оцінки на
момент складання цього Договору 7 342,00
грн. під розміщення об'єкту
громадського харчування та місць
відпочинку населення (кафе „Аттіка").
Пунктом 1.2 встановлено, що строк дії
Договору оренди: з 01.12.2003 року до 31.11.2028
року.

Згідно із п.2.2 Договору, за орендоване
приміщення орендар зобов'язується
сплачувати орендну плату відповідно до
розрахунку, приведеного у додатку № 1
до договору, що становить за перший
після підписання договору оренди
місяць 42,83 грн. без урахування податку
на додану вартість та індексу інфляції.

Розмір орендної плата за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
минулий місяць на щомісячний індекс
інфляції, що друкується Мінстатом
України.

До орендної плати не входить плата: за
комунальні послуги; вартість
експлуатаційних витрат; за
користування земельною ділянкою (п.2.3).

Орендар вносить орендну плату
щомісячно до 10 числа поточного місяця,
незалежно від результатів його
господарської діяльності (п.2.4).

За повідомленням орендодавця розмір
орендної плати змінюється у випадках
зміни методики її розрахунку, цін і
тарифів, та в інших випадках
передбачених законодавчими актами
України та рішеннями міської ради з дня
вступу в закону силу (п.2.5).

За змістом п. 4.1 Договору, вказане в п.1.1
приміщення орендодавцем передається
орендарю виключно для використання під
розміщення об'єкту громадського
харчування та місць відпочинку
населення.

01.12.2003 року до Договору № 13-2/03/Д був
підписаний Додаток №1-1, відповідно до
якого вартість орендованого
приміщення згідно експертної оцінки на
момент підписання договору складає 7
342,00 грн. Орендна плата за користування
нежилим приміщенням згідно „Методики
розрахунку орендної плати при оренді
комунального майна, що є власністю
територіальної громади м. Одеси"
(додаток до рішення Одеської міської
ради від 26.03.2003р. №1054-ХХІV) починаючи з
01.10.2003 року складає:

- за пунктом 7.4. (7% для підприємств
громадського харчування)

7342,00 * 7% = 513,94 грн. за рік;

7342,00 * 7% /12 = 42,83 грн. в місяць (а.с.14).

01.12.2003 року між Комунальним
підприємством „Ланжерон", як
орендодавцем та Приватним
підприємством „Ролада", як орендарем
було укладено Договір № 24/03/Д оренди
нежитлового приміщення (а.с.15-18).

Відповідно до п.1.1 Договору оренди
орендодавець передає, а орендар
приймає у строкове платне користування
нежиле приміщення таверни „Три
пескаря" (інвентарний № 88-ТП),
розташоване на земельній ділянці на
території пляжу Ланжерон в м. Одесі,
загальною площею 13,8 кв.м і вартості
згідно експертної оцінки на момент
складання цього договору 15 456,16 грн. під
розміщення об'єкту громадського
харчування та місць відпочинку
населення.

Відповідно до п.1.2 строк дії договору
оренди: з 01.12.2003 року до 01.12.2028 року.

Згідно із п.2.2 Договору, за орендоване
приміщення Орендар зобов'язується
сплачувати орендну плату відповідно до
розрахунку, приведеного у додатку №1 до
договору, що становить за перший після
підписання договору оренди місяць 90,16
грн. без урахування податку на додану
вартість та індексу інфляції. Розмір
орендної плати за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
минулий місяць на щомісячний індекс
інфляції, що друкується Мінстатом
України.

До орендної плати не входить плата:

- за комунальні послуги;

- вартість експлуатаційних витрат; за
користування земельною ділянкою (п.2.3).

Орендар вносить орендну плату
щомісячно до 10 числа поточного місяця,
незалежно від результатів його
господарської діяльності (п.2.4).

За повідомленням орендодавця розмір
орендної плати змінюється у випадках
зміни методики її розрахунку, цін і
тарифів, та в інших випадках
передбачених законодавчими актами
України та рішеннями міської ради з дня
вступу в закону силу (п.2.5).

Згідно із п.7.9 дія договору оренди
припиняється внаслідок: закінчення
строку, на який його було укладено;
продажу об'єкта оренди за участю
Орендаря; переходу права власності на
об'єкт оренди за договорами відчуження;
загибелі об'єкта оренди; достроково за
згодою сторін або за рішенням
господарського суду (суду); банкротства
або ліквідації Орендаря; в інших
випадках, передбачених чинним
законодавством.

01.12.2003 року до Договору № 24/03/Д був
підписаний Додаток №1, відповідно до
якого вартість орендованого
приміщення згідно експертної оцінки на
момент підписання договору складає 7
395,00 грн. Орендна плата за користування
нежилим приміщенням згідно „Методики
розрахунку орендної плати при оренді
комунального майна, що є власністю
територіальної громади м. Одеси"
(додаток до рішення Одеської міської
ради від 26.03.2003р. №1054-ХХІV) починаючи з
01.12.2003 року складає:

- за пунктом 7.4. (7% для підприємств
громадського харчування)

7395,00 * 7% = 517,65 грн. за рік;

7395,00 * 7% /12 = 43,13 грн. в місяць (а.с.19).

28.09.2011 року за № 100-30/1592 Головне
контрольно-ревізійне управління
України, КРВ в м. Одесі направило на
адресу директора КП „Ланжерон" вимогу
про усунення виявлених порушень
(а.с.21-24). Так, з зазначеної вимоги
вбачається, що КРВ в м. Одесі ,
відповідно до п.1.2.4.1 плану
контрольно-ревізійної роботи КРВ в м.
Одесі КРУ в Одеській області у 2011 році
проведена ревізія
фінансово-господарської діяльності КП
„Ланжерон" за період з 01.01.2008 року по
31.05.2011 року, якою встановлено ряд
порушень, викладених в акті від 14.09.2011
року № 100-16/30.

З реєстру недоотриманої орендної плати
(кафе „Аттіка") з 2008 р. по 2011 р. який
підписаний старшим
контролер-ревізором вбачається, що за
ставкою 7 % нараховано за 12,7 м.кв. - 11 531,97
грн., а слід нарахувати за 88,6 м.кв. на
суму 33 105,35 грн. (а.с.25-26). Також з реєстру
недоотриманої орендної плати (кафе
„Аттіка") нараховано за ставкою 7% у
сумі 5 154,00 грн., а слід було нарахувати
за ставкою 20% 13.523,26 грн.(а.с.27).

З реєстру недоотриманої орендної плати
(кафе „Три пескаря") з 2008 року по 2011
року, який підписаний старшим
контролер-ревізором вбачається, що за
ставкою 7% нараховано за 13,8 м.кв. - 13 424,82
грн., а слід нарахувати за 84,3 м.кв. на
суму 44 950,72 грн. (а.с.28-29). Також з реєстру
недоотриманої орендної плати (кафе
„Три пескаря") нараховано за ставкою 7%
у сумі 19 968,41 грн., а слід було нарахувати
за ставкою 20% на суму 30 879,07 грн.(а.с.30).

Висновком, який міститься у примірнику
№ 2 встановлено, що внаслідок надання
необґрунтованих знижок, заниження
тарифів та площі приміщень комунальним
підприємством недоотриману плату в
загальній сумі 2 761 305,15 грн. Інших
порушень щодо повноти надходження
доходів даною ревізією не встановлено.
(а.с.31)

Ревізією встановлено, що в порушення п.
8.2. рішення Одеської міської ради "Про
нову редакцію Методики розрахунку
граничних розмірів орендної плати за
оренду майна, що знаходиться у
комунальній власності територіальної
громади міста Одеси" по договорам
оренди на приміщення кафе "Аттіка" та
кафе "Три пескаря" розмір орендної
плати для нерухомого майна
розраховувався із розрахунку 7% в рік
від експертної оцінки вартості цього
майна як для об'єктів громадського
харчування, які не використовують
товари підакцизної групи. Тоді як
фактично зазначені орендарі в
орендованих приміщеннях реалізовували
товари підакцизної групи і нарахування
орендної плати повинно було
здійснюватись із розрахунку 20% в рік
від експертної оцінки вартості майна.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського
суду та вважає, що позовна заява КП
„Ланжерон" та апеляційна скарга КП
„Ланжерон" не підлягають задоволенню,
а рішення місцевого господарського
суду залишити без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до приписів ст.ст.33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна
належними і допустимим доказами
довести ті обставини, на які вона
посилається в обґрунтування своїх
вимог чи заперечень.

Частиною 1 статті 32 ГПК України
передбачено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
в обґрунтування заявлених позовних
вимог, КП „Ланжерон" посилається на
ревізію, яка була проведена у 2011 року
Контрольно-ревізійним відділом м.
Одеси за період з 01.01.2008 року по 31.05.2011
року, якою встановлено ряд порушень,
викладених у акті від 14.09.2011 року.

Так, в якості доказів заявлених вище
позовних обґрунтувань, КП „Ланжерон"
надана вимога головного
контрольно-ревізійного управління
України, контрольно-ревізійного
відділу м. Одеси про усунення
виявлених порушень , яка направлена на
адресу позивача від 28.09.2011 року за №
100-30/1592, із якої як вірно встановлено
місцевим господарським судом взагалі
не вбачається підстав нарахування
збитків ПП "Ролада" (а.с.21-24).

Відповідно до заяви КП „Ланжерон"
про збільшення позовних вимог, позивач
просить стягнути суму збитків у
розмірі 105 772,43 грн., як недоотриманої
орендної плати, яка була перерахована в
результаті перевірки КРВ м. Одеси та
встановлена із рахунку для 1кв.м. - 1 832,34
грн. для кафе «Три пескаря» та за 1 кв.м -
сумі 945,79грн. для кафе «Аттіка». Так, з
реєстру недоотриманої орендної плати,
який позивач надав в якості
обґрунтування заявлених збільшених
позовних вимог вбачається, що відносно
кафе «Три пескаря» внаслідок заниженої
площі у розмірі 13,8 кв.м. слід
нараховувати 84,3 кв.м. та відносно кафе
«Аттіка» внаслідок заниженої площі
нараховувалось за 12,7 кв.м. слід
нарахувати за 88,6 кв.м.

Таким чином, позивач фактично в
односторонньому порядку збільшив
розмір орендної плати та вказав значно
більшу площу орендованих нежитлових
приміщень, ніж у Договорах № 24/03/Д та №
13-2/03/Д від 01.12.2003 року відповідно до яких
сторонами було передбачено.

Відповідно до п.2.5 Договорів, за
повідомленням орендодавця розмір
орендної плати змінюється у випадках
зміни методики її розрахунку, цін і
тарифів, та в інших випадках
передбачених законодавчими актами
України та рішеннями міської ради з дня
вступу в закону силу

Тим самим, КП „Ланжерон" було порушено
умови п.2.5 зазначених вище договорів
оренди та норми чинного законодавства,
а саме приписи ст.ст.638, 651 ЦК України,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази щодо будь яких пропозицій
орендодавця для зміни істотних умов
договорів.

Крім того, КП „Ланжерон" як
орендодавець повинен був ще у 2011 році
за результатами перевірки КРВ м. Одеси
внести пропозиції щодо зміни орендної
плати та площі орендованих приміщень,
що як вбачається з матеріалів справи
позивачем зроблено не було, а лише у 2013
році звернувся до господарського суду
з відповідним позовом про стягнення
збитків в результаті недоотриманої
орендної плати в результаті
односторонньої зміни умов договорів.

Водночас, скаржник в апеляційній
скарзі посилається на те, що разом із
заявою про збільшення позивних вимог
КП „Ланжерон" був наданий реєстр
недоотриманої орендної плати відносно
кафе «Аттіка» та кафе «Три пескаря»,
який на думку позивача і є
обґрунтованим розрахунком понесеним
ним збитків.

Проте, у зазначених реєстрах відсутні
будь які докази та обґрунтування
збільшеної суми розрахунку для кв.м та
збільшеної орендної площі, ніж це було
передбачено договорами оренди.

Крім того, до матеріалів справи КП
„Ланжерон" надало аркуші акту лише з
27-32 сторінки, який засвідчений сектору
КРВ в м. Одеси КРУ в Одеській області з
однієї сторони та директором КП
„Ланжерон" з іншої сторони, проте його
повний текст до місцевого
господарського суду надано не було.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи ухвалами господарського суду
Одеської області від 12 липня 2013 року
про порушення провадження у справі,
від 29.07.2013 року про відкладення
розгляду справи, від 21.08.2013 року та від
30.09.2013 року, місцевий господарський суд
витребував у представника позивача
докази, а саме:

- письмово окремо обґрунтований
розрахунок збитків;

- оригінали доданих до позову копій
документів для огляду суду;

- акт ревізії від 14.09.2011р. №100-16/30;

- завірену копію технічного паспорту,
зазначеного у позові;

- довідку з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців про реєстрацію
відповідача.

Вказані вище ухвали
господарського суду позивачем не
виконані без поважних причин та
вказані вище докази до місцевого
господарського суду надані не були.

Проте, після прийняття рішення
місцевим господарським судом в ході
апеляційного провадження, позивачем
лише 14.01.2014 року було подано через
канцелярію суду клопотання про
приєднання доказів які витребувались
ухвалами суду першої інстанції та які
до уваги колегією суддів не
приймаються з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду
19.12.2013 року представник КП „Ланжерон"
взагалі не обґрунтував неподання
додаткових доказів до суду першої
інстанції, які як зазначено вище
витребувались ухвалами місцевого
господарського суду чотири рази, а в
судове засіданні від 18.02.2014 року
взагалі не з'явився без поважних
причин.

Пунктом 9 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 7 передбачено, що додаткові
докази приймаються апеляційним судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття
додаткових доказів суд апеляційної
інстанції повинен повно і всебічно
з'ясовувати причини їх неподання з
урахуванням конкретних обставин
справи і об'єктивно оцінити поважність
цих причин. У разі прийняття додаткових
доказів у постанові апеляційної
інстанції мають зазначатися підстави
такого прийняття.

За загальним правилом, апеляційний
господарський суд переглядає справу за
наявними у справі доказами, тобто тими
доказами, що зібрані місцевим
господарським судом і покладені в
основу рішення цього суду. Водночас,
суд переглядає справу також і за
додатково поданими апеляційному суду
доказами. Втім подання сторонами нових
доказів апеляційному суду обмежено.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо особа, яка подає докази, обґрунтує
неможливість подання цих доказів
місцевому господарському суду під час
розгляду справи у першій інстанції.
Обґрунтовуючи неможливість подання
доказів суду першої інстанції, особа,
яка бажає подати нові докази, має
довести обставини, що об'єктивно
перешкоджали їй подати ці докази
місцевому господарському суду.

Доводи апелянта які викладені в
апеляційній скарзі відносно помилково
зроблених висновків місцевого
господарського суду щодо
недоведеності розміру завданих КП
„Ланжерон" збитків та щодо
безпідставної відмови у задоволенні
клопотання про перенесення судового
засідання, колегією суддів не
приймаються, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що розгляд позовної
заяви неодноразово відкладався у
зав'язку з неподанням витребуваних
судом доказів позивачем та у зв'язку з
неодноразовою відсутністю
представників сторін у судових
засіданнях.

Таким чином, з огляду на вищевикладене
судова колегія не приймає докази КП
„Ланжерон", які так і не були надані до
місцевого господарського суду в
обґрунтування заявлених позивних
вимог останнього та погоджуються з
висновками місцевого господарського
суду про відмову в задоволенні
позовних вимог КП „Ланжерон" з підстав
їх не обґрунтованості та
недоведеності.

Керуючись статтями 99, 101-105
Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу Комунального
підприємства „Ланжерон" залишити без
задоволення.

2.Рішення господарського суду Одеської
області від „16" жовтня 2013 року по
справі № 916/1810/13 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови

складено „19" лютого 2014 року.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров