м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24151/13 03.02.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «УРСУС
ЛТД»доТовариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн»простягнення 2 306 574,59 грн.Суддя
Бойко Р.В.

Представники сторін:

від позивача:Кіндер В.А.від
відповідача:Кисіль С.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «УРСУС ЛТД» (надалі -
«ТОВ «УРСУС ЛТД») звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» (надалі - «ТОВ «Кувейт Енерджі
Юкрейн») про стягнення 2 306 574,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач зобов'язання по поставці
товару згідно договору №16/09-2013 від
16.09.2013 р. на постачання природного газу
не виконав, в зв'язку з чим позивач
просить повернути попередньо оплачені
кошти за цим договором у розмірі

2 200 500,00 грн. Крім того, позивачем
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача штрафу у розмірі 4,7% від
суми отриманих коштів - 103 423,50 грн. та 3%
річних за користування грошовими
коштами у розмірі 2 651,09 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.12.2013 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 26.12.2013 р.

12.12.2013 р. через канцелярію суду надійшла
заява позивача про застосування
заходів до забезпечення позову.

Судом в задоволенні заяви про
забезпечення позову відмовлено,
оскільки позивачем не надано доказів з
якими приписи ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
пов'язують можливість вжиття заходів
забезпечення позову

В судових засіданнях 26.12.2013 р. та 20.01.2014
р. оголошувалась перерва до 20.01.2014 р. та
03.02.2014 р. відповідно.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, вимоги ухвали суду
виконав, надав пояснення стосовно суті
спору, позовні вимоги підтримав.

В судове засідання представник
відповідача з'явився, вимоги ухвали
суду виконав, проти позову заперечував
та подав відзив на позовну заяву, в
якому ТОВ «Кувейт Енерджі Юкрейн»
просить відмовити у задоволенні
позовних вимог на тій підставі, що
позивач не повідомив про місце
здійснення поставки по спірному
Договору, чим унеможливив його належне
виконання зобов'язання.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2013 р. між ТОВ «Кувейт Енерджі
Юкрейн» (постачальник) та ТОВ «УРСУС
ЛТД» (покупець) було укладено договір
на постачання природного газу №16/09-2013
(надалі - «Договір»).

Відповідно до п.п. 1.1 та 2.1 Договору
постачальник зобов'язується поставити
до 31.10.2013 р., а покупець прийняти і
оплатити природний газ власного
видобутку в обсязі

564 230,77 куб. м.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що
постачальник передає природній газ в
мережі ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз
України", де покупець приймає газ в
загальному потоці газу на
газовимірювальних станціях (ГВС) в
об'ємах, зазначених в п. 2.1. цього
Договору..

Згідно з п. 6.1 Договору оплата за
природній газ проводиться покупцем
виключно грошовими коштами до 17.09.2013 р.
у розмірі 2 200 500,00 грн. в тому числі ПДВ.

Пунктами 7.5 та 7.6 Договору передбачено,
що в разі порушення строку поставки
газу, передбаченого в п. 2.1. Договору,
постачальник зобов'язаний повернути
покупцю отримані від нього кошти в
повному обсязі і сплачує покупцеві
штраф у розмірі 4,7 відсотків від суми
отриманих коштів, не пізніше 1 дня з
дати одержання від покупця відповідної
вимоги.

Відповідно до п. 11.1 Договору даний
договір набирає чинності з моменту
підписання і діє в частині поставки
газу до 31.12.2013 р. (включно), а в частині
проведення розрахунків за договором -
до їх повного здійснення.

На виконання умов Договору позивачем
було перераховано передоплату за газ
на загальну суму 2 200 500,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№9 від 17.09.2013 р.

На підставі п. 7.6 Договору, позивачем
направлено відповідачу вимогу №13/2013
від 13.11.2013 р. про повернення попередньої
оплати у сумі 2 200 500,00 грн., а також про
сплату штрафних санкцій у розмірі 103
423,50 грн., яка була отримана
відповідачем

14.11.2013 р., що підтверджується наявною на
даній вимозі відміткою з вхідним
номером №1531.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем зобов'язання
по поставці товару, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 2 306 574,59 грн.

Укладений сторонами договір є
договором поставки, а відтак між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Матеріалами справи (платіжне доручення
№9 від 17.09.2013 р.) підтверджується
перерахування позивачем на рахунок
відповідача вартості товару у розмірі

2 200 500,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач, на виконання вимог пункту
2.1. Договору, доказів поставки
природного газу до 31.10.2013 р. суду не
надав.

Посилання відповідача на те, що ТОВ
«Кувейт Енерджі Юкрейн» не виконало
свої зобов'язання по поставці газу, так
як позивач не повідомив його про місце
здійснення поставки, судом
відхиляються з огляду на те, що п. 3.1.
Договору визначено, що передача газу
здійснюється в мережі ДК "Укртрансгаз"
НАК "Нафтогаз України", де покупець
приймає газ в загальному потоці газу на
газовимірювальних станціях (ГВС).

Крім того, у разі невстановлення місця
виконання зобов'язання про передання
товару в Договорі, таке зобов'язання
виконується за місцем виготовлення або
зберігання товару (майна), як це
передбачено пп. 3 п. 1 ч. 1 ст. 532
Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо продавець,
який одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, у відповідача виникло
грошове зобов'язання по поверненню
позивачу передоплати у розмірі 2 200 500,00
грн., а строк його виконання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 2 200 500,00 грн. згідно ч. 2 ст. 693
Цивільного кодексу України.
Відповідачем вказана заборгованість
не спростована, доказів її погашення не
надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
«УРСУС ЛТД» про стягнення з ТОВ «Кувейт
Енерджі Юкрейн» заборгованості у
розмірі 2 200 500,00 грн. є правомірними та
підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі

2 651,09 грн. за прострочення виконання
грошового зобов'язання у період з 15.11.2013
р. по 28.11.2013 р. та штрафу у розмірі 4,7 % від
суми отриманих коштів у сумі 103 423,50 грн.

Судом встановлено, що відповідач
обов'язку по поверненню грошових
коштів у визначений строк не виконав,
допустивши прострочення виконання
зобов'язання, тому дії відповідача є
порушенням договірних зобов'язань (ст.
610 Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом або договором
відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного
кодексу України встановлено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки. Згідно ч. 2 ст. 549 Цивільного
кодексу України штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Пунктом 7.5 Договору встановлено, що в
разі порушення строку поставки газу
постачальник сплачує покупцеві штраф у
розмірі 4,7 % від суми отриманих від
покупця коштів.

Отже, здійснивши перерахунок 4,7 % від
суми отриманих постачальником коштів,
суд приходить до висновку, що вимога
позивача про стягнення штрафу розмірі
103 423,50 грн. за прострочення виконання
відповідачем зобов'язання за спірним
Договором є правомірною.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних
за користування коштами в період з

15.11.2013 р. по 28.11.2013 р., то слід зазначити,
що відносини з приводу стягнення з
постачальника суми попередньої оплати
регулюються, зокрема, ст. 693 Цивільного
кодексу України, в частині третій якої
встановлено, що на суму попередньої
оплати нараховуються проценти
відповідно до статті 536 цього Кодексу
від дня, коли товар мав бути переданий,
до дня фактичного передання товару
покупцеві або повернення йому суми
попередньої оплати, а відтак, до
правовідносин, що склались між
сторонами, положення ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України
застосуванню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України
№3-30гс13 від 15.10.2013 р.

З огляду на викладене, відсутні
підстави для стягнення 3% річних у сумі 2
651,09 грн.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог та
стягнення з ТОВ «Кувейт Енерджі
Юкрейн» на користь ТОВ «УРСУС ЛТД»
заборгованості у розмірі 2 200 500,00 грн. та
штрафу у розмірі 103 423,50 грн.

В іншій частині (3% річних у розмірі 2 651,09
грн.) в задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити з викладених
підстав.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «УРСУС
ЛТД» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кувейт Енерджі
Юкрейн» (04210, м. Київ, вул. Оболонська
Набережна, 19, корпус 1-а;
ідентифікаційний код 31511844) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УРСУС ЛТД» (01030, м.
Київ,

вул. Богдана Хмельницького, 44;
ідентифікаційний код 38749050)
заборгованість у розмірі

2 200 500 (два мільйони двісті тисяч
п'ятсот) грн. 00 коп., штраф у розмірі 103 423
(сто три тисячі чотириста двадцять три)
грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 46 078
(сорок шість тисяч сімдесят вісім) грн.
47 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
05.02.2014 р.

Суддя
Р.В. Бойко