КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р. Справа№ 910/19603/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Гуреля О. О. -
представник за довіреністю № 82 від
24.02.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Теплобуд»

на рішення господарського
суду міста Києва від 03.12.2013

у справі № 910/19603/13 (суддя
Кирилюк Т. Ю.)

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Теплобуд»

до Комунального
підприємства «Бессарабський ринок»

про стягнення 338 393,62
грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з
відповідача основного боргу в сумі 282 456
грн. за виконані за договором підряду
на ремонтно-будівельні роботи № 6/03-12
від 07.03.2012, але неоплачені роботи, пені в
сумі 51 689,45 грн. та 3 % річних в сумі 4 248,45
грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.12.2013, повний текст якого
складений 05.12.2013, у справі № 910/19603/13 в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що доказів надсилання
відповідачу акту за лютий 2013 року на
суму 282 456 грн. матеріали справи не
містять та суду не надано, внаслідок
чого позивач унеможливив застосування
в своїх інтересах правового механізму,
встановленого статтею 882 ЦК України,
оскільки для застосування цього
механізму необхідною умовою є
доведення факту отримання замовником
повідомлення про готовність до
передання робіт (ч. 1 ст. 882 ЦК України).

Також суд першої інстанції зазначив
про те, що матеріали справи не містять
доказів виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором належним
чином, тому в нього не виникло право на
отримання остаточного розрахунку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Теплобуд»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду міста Києва від
03.12.2013 по справі № 910/19603/13 скасувати в
повному обсязі та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги позивач
задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що суд першої
інстанції не визначив дійсних
правовідносин сторін за справою,
оскільки поза увагою місцевого
господарського суду залишилось те, що
предметом доказування у даній справі є
наявність чи відсутність обставин, з
якими закон пов'язує виникнення у
сторони замовника зобов'язання
оплатити виконані роботи, зокрема,
факту проведення таких робіт, а отже,
для правильного вирішення спору суду
слід було встановити об'єктивний обсяг
виконаних позивачем робіт з ремонту
будівлі Бесарабського ринку, чого
судом зроблено не було.

Позивач вважає, що для з'ясування
вказаних вище обставин суд першої
інстанції мав призначити судову
експертизу.

Крім того, позивач зазначив про те, що
поза увагою суду першої інстанції
залишився той факт, що у загальну
вартість робіт включено також і
вартість матеріалів, а отже, факт
виконання спірних робіт також може
підтверджуватись документами
внутрішнього обліку позивача.

Окрім вказаного вище, позивач послався
на те, що акт по формі КБ-2в на загальну
суму 282 456 грн. та відповідну довідку по
формі КБ-3 керівник підприємства
позивача передав керівнику
підприємства відповідача 28.02.2013, що
відповідачем не заперечується.

Ухвалою від 26.12.2013 колегії суддів
Київського апеляційного
господарського суду в складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Баранець О. М., Сітайло Л. Г. апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Теплобуд»
прийнято до розгляду та порушене
апеляційне провадження.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014,
враховуючи перебування судді Баранця
О. М. у відпустці, вирішено здійснити
розгляд справи № 910/523/13 у складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Пашкіна С. А., Сітайло Л. Г.

Під час розгляду справи представник
позивача апеляційну скаргу підтримав
та просив її задовольнити, представник
відповідача проти задоволення
апеляційної скарги заперечив та
просив залишити її без задоволення, а
оспорюване рішення суду першої
інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, з
урахуванням правил ст. ст. 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила таке.

Позивач, звертаючись до суду з цим
позовом, просить стягнути з
відповідача заборгованість за
виконані позивачем за договором
підряду на ремонтно-будівельні роботи
№ 6/03-12 від 07.03.2012, але неоплачені роботи.

Суд першої інстанції відмовив у
задоволенні позовних вимог, з чим
колегія суддів погоджується з огляду
на таке.

07.03.2012 між відповідачем як Замовником
та позивачем як Підрядником укладено
договір підряду № 6/03-12 на
ремонтно-будівельні роботи (далі
Договір), згідно з п. 1.1 якого Підрядник
зобов'язаний виконати за завданням
Замовника, а Замовник зобов'язаний
прийняти та оплатити наступні роботи:
Поточний ремонт будівлі КП
«Бессарабський ринок».

Згідно з п. 5.1 Договору Підрядник
зобов'язаний своїми силами і засобами
та матеріалами виконати роботи,
обумовлені п. 1.1 Договору в обсязі і в
строки згідно календарного графіку
робіт і здати роботи Замовнику в стані,
що відповідає проектній документації.

В пункті 2.1 Договору сторонами
погоджено, що вартість Договору
визначається згідно кошторису на
ремонтно-будівельні роботи, який
підписується уповноваженими
представниками сторін і є невід'ємною
частиною Договору та визначається
виходячи з вимог щодо виконання
конкретно визначених
ремонтно-будівельних робіт.

Як слідує з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, на виконання
Договору позивачем в листопаді 2012 року
виконано будівельних робіт на загальну
суму 161 000 грн., що підтверджується Актом
приймання виконаних будівельних робіт
за листопад 2012 року по формі КБ-2в та
Довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт /та витрати/ за
листопад 2012 року по формі КБ-3 (а.с.11-16).
Вказані Акт та Довідка підписані
сторонами без зауважень та завірені
їхніми печатками.

Крім того, за твердженням позивача, в
лютому 2013 року на виконання умов
Договору ним виконано робіт на
загальну суму 282 456 грн., що
підтверджується відповідними Актом
приймання виконаних будівельних робіт
за лютий 2013 року по формі КБ-2в та
Довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт /та витрати/ за лютий
2013 року по формі КБ-3 (а.с.17-22).

Акт і Довідка за лютий 2013 року
підписані лише позивачем і містять
датовані 06.03.2013 року письмові
зауваження позивача про те, що з боку
відповідача вказані документи у
встановлений строк підписані не були, і
що претензій або зауважень не
надходило.

Предметом позову у даній справі і є
стягнення з відповідача вартості
вищевказаних робіт які позивач, за його
твердженням, на виконання умов
Договору виконав в лютому 2013 року.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу
(ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За своєю правовою природою укладений
сторонами договір є договором підряду,
який, за правилами глави 33. Капітальне
будівництво ГК України, відноситься до
договорів будівельного підряду, а
відтак, взаємовідносини сторін за цим
Договором регулюються спеціальними
нормами законодавства, що регулюють
правовідносини в галузі будівництва, і
лише в частині, що не врегульована цими
спеціальними нормами, - загальними
нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ГК України за
договором підряду на капітальне
будівництво одна сторона (підрядник)
зобов'язується своїми силами і
засобами на замовлення другої сторони
(замовника) побудувати і здати
замовникові у встановлений строк
визначений договором об'єкт відповідно
до проектно-кошторисної документації
або виконати зумовлені договором
будівельні та інші роботи, а замовник
зобов'язується передати підряднику
затверджену проектно-кошторисну
документацію, надати йому будівельний
майданчик, прийняти закінчені
будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Згідно ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Згідно з ч. 1 ст. 877 ЦК України підрядник
зобов'язаний здійснювати будівництво
та пов'язані з ним будівельні роботи
відповідно до проектної документації,
що визначає обсяг і зміст робіт та інші
вимоги, які ставляться до робіт та до
кошторису, що визначає ціну робіт.
Підрядник зобов'язаний виконати усі
роботи, визначені у проектній
документації та в кошторисі
(проектно-кошторисній документації),
якщо інше не встановлено договором
будівельного підряду.

Частиною 2 ст. 877 ЦК України встановлено,
що договором будівельного підряду
мають бути визначені склад і зміст
проектно-кошторисної документації, а
також має бути визначено, яка із сторін
і в який строк зобов'язана надати
відповідну документацію.

Отже, до істотних умов договору
будівельного підряду відноситься
предмет договору.

У відповідності до приписів ЦК України
та ГК України сторони мають погодити
проектно-кошторисну документацію, яка
фактично визначає предмет договору
підряду, тобто дає можливість
встановити, виконання яких саме робіт є
предметом договору будівельного
підряду.

Як спірний акт за лютий 2013 року, так і
акт за листопад 2012 року, роботи за якім
сторонами прийняті та оплачені в
повному обсязі, містять посилання на
Локальний кошторис 2-1-1 на Поточний
ремонт будівлі КП «Бессарабський
ринок».

Для з'ясування питання наявності
погодженої проектно-кошторисної
документації ухвалою від 21.01.2014 суд
апеляційної інстанції, серед іншого,
витребував у сторін:

- оригінал (для огляду у судовому
засіданні) та належну копію (для
долучення до матеріалів справи)
Локального кошторису 2-1-1 на Поточний
ремонт будівлі КП «Бессарабський
ринок»;

- письмові пояснення щодо того, чи
складалися календарний графік робіт та
проектна документація щодо робіт -
предмету спірного Договору, про які
йдеться в п. 5.2 Договору;

- письмові пояснення щодо того, в який
спосіб визначено договірну ціну
Договору, про яку йдеться в п. 3.1
Договору.

Позивачем вищевказані документи на
надані, жодних письмових пояснень щодо
причин неможливості їх надання також
не надано.0

Водночас відповідач у відзиві на
апеляційну скаргу, поданому в судовому
засіданні 11.02.2014, зазначив про те, що
локальний кошторис на
ремонтно-будівельні роботи складено
сторонами не було, так само, як не
складалися й календарний графік робіт
та проектна документація.

Отже, матеріалами справи
підтверджується той факт, що
проектно-кошторисна документація
сторонами не складалась, що свідчить
про те, сторони Договору не дійшли
згоди щодо його предмету, який є
істотною умовою договору будівельного
підряду.

Відповідно до ч. 1. ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

У випадку недосягнення сторонами згоди
з усіх істотних умов договору, фактично
договір між сторонами не укладено.
Неукладений договір не породжує для
сторін цивільних прав і обов'язків.

Така правова позиція викладена в п. 8
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9,
де зазначено, що не є укладеними
правочини (договори), у яких відсутні
встановлені законодавством умови,
необхідні для їх укладення (відсутня
згода за всіма істотними умовами
договору; не отримано акцепт стороною,
що направила оферту; не передано майно,
якщо відповідно до законодавства для
вчинення правочину потрібна його
передача тощо).

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що сторонами при
укладені Договору не досягнуто згоди
щодо всіх істотних умов, передбачених
законодавством для договорів даного
виду, а відтак, Договір є неукладеним
та, відповідно, не породжує жодних прав
та обов'язків для його сторін.

Інших правових підстав для стягнення з
відповідача 282 456 грн. за виконані
роботи позивачем не вказано.

З огляду на викладене вище обставини, а
саме той факт, що спірний Договір є
неукладеним, а інших підстав
задоволення позовних вимог позивачем
не зазначено, колегія суддів не
досліджує обставини щодо фактичного
виконання позивачем на замовлення
відповідача будь яких робіт з
поточного ремонту будівлі КП
«Бессарабський ринок», їх обсягу,
вартості та якості.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу позивача на те, що він не
позбавлений права, у випадку виконання
ним на замовлення відповідача певних
робіт та неоплати відповідачем їх
вартості, доводити зазначений факт в
окремому судовому провадженні.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 282 456 грн. за виконані за
Договором, але неоплачені роботи
задоволенню не підлягають як
недоведені та безпідставні. Рішення
суду першої інстанції в цій частині
залишається без змін.

Позовні вимоги про стягнення пені в
сумі 51 689,45 грн. та 3 % річних в сумі 4 248,45
грн. не сформульовані як самостійні, не
містять окремого обґрунтування і
доказів, а є правовим наслідком
стягнення основного боргу, в чому
позивачу відмовлено, а тому, за
відсутності підстав для такого не
можуть бути задоволені. Рішення суду
першої інстанції в цій частині також
залишається без змін.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає дійсним
обставинам справи і незалежно від
підстав відмови у позові, скасуванню не
підлягає.

З огляду на вищевикладене, апеляційна
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Теплобуд»
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду міста Києва від
03.12.2013 у справі № 910/19603/13 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам і матеріалам справи,
підстав для його скасування не
вбачається.

Судові витрати на подачу апеляційної
скарги, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України, покладаються на Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Теплобуд».

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Теплобуд» на рішення господарського
суду міста Києва від 03.12.2013 у справі №
910/19603/13 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 у справі № 910/19603/13
залишити без змін.

3. Повернути до господарського суду
міста Києва матеріали справи № 910/19603/13.

Повний текст постанови складено:
26.02.2014

Головуючий суддя
Н.Ф. Калатай

Судді
С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло