м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
до Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк"
про про стягнення 85800000,00 грн.
за договором банківського
рахунку №1494.1 від 11.03.2010р.
Суддя Гулевець О.В.
Представники сторін:
Від позивача: Шпортило Я.І.
Від відповідача: Горобець Р.В.
У судовому засіданні 18.02.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач - Державне підприємство
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
звернувся до Господарського суду міста
Києва з вимогою до відповідача -
Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" про стягнення з
поточного мультивалютного рахунку
акціонерним товариством "Родовід Банк"
для зберігання коштів Державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
користь Державного підприємства
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (р/р №
призначення платежу: перерахування
коштів на поточний рахунок (для
подальшого перерахування
генпідряднику за будівництво
терміналу D) без ПДВ та пені за
порушення строків виконання доручення
клієнта на переказ коштів у сумі 7 800 000,00
грн., а також покласти на відповідача
судові витрати.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.10.2013 р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на
30.10.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Державного підприємства
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
надійшли документи по справі.
В судовому засіданні 30.10.2013р.
представник відповідача - Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
надав суду клопотання про відкладення
розгляду справи, відзив на позов та
документи по справі.
В судовому засіданні 30.10.2013р. оголошено
перерву до 19.11.2013р.
19.11.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача - Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" надійшло
клопотання про зупинення провадження у
справі.
19.11.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Державного підприємства
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
надійшли заперечення на відзив.
Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
19.11.2013р., у зв'язку з перебуванням судді
Гулевець О.В. у відпустці, справу
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.11.2013р. суддею Стасюком С.В.
провадження та призначено її розгляд
Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 03.12.2013р., у зв'язку виходом судді
Гулевець О.В. з відпустки та в зв'язку з
великою завантаженістю судді Стасюка
розгляд судді Гулевець О.В.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013р. суддею Гулевець О.В.
В судовому засіданні 03.12.2013р., суд
розглянувши клопотання відповідача -
Публічного акціонерного товариства
"Родовід Банк" про зупинення
провадження у справі, дійшов висновку
про відмову в його задоволенні з огляду
В своєму клопотанні відповідач просить
суд зупинити провадження у справі
позовом Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" до Державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль", треті особи ТОВ "Есттерра",
ТОВ "СОРПО ІНВЕСТ" про визнання
недійсним Договору про відступлення
прав вимоги за іпотечним договором від
24.02.2010р., Договору строкового вкладу в
національній валюті юридичної особи -
резидента №104.1/03-д-10 від 24.02.2010р.
Відповідач, обґрунтовуючи позовні
вимоги, зазначає, що грошові кошти про
стягнення яких заявлено позивачем були
перераховані на поточний рахунок
вкладу в національній валюті юридичної
особи - резидента №104.1/03-д-10 від 24.02.2010р.
про визнання недійсним якого
відповідачем подано позов.
Згідно ч. 1 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
Зупинення провадження у справі -
тимчасове, але повне припинення всіх
процесуальних дій у справі, що
викликане настанням зазначених у
законі причин, що перешкоджають
подальшому руху процесу, і щодо яких
невідомо, коли вони можуть бути
усунені. Причиною зупинення в даному
випадку є неможливість розгляду
справи, що знаходиться в провадженні
господарського суду, до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи, яка
розглядається іншим судом.
Для вирішення питання про зупинення
провадження у справі господарському
суду слід у кожному конкретному
випадку з'ясовувати як пов'язана
справа, яка розглядається
господарським судом, зі справою, що
розглядається іншим судом, а також чим
обумовлюється неможливість розгляду
справи.
Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиціальне значення. Ці
обставини повинні бути такими, що мають
значення для даної справи.

Відповідно до п. 3.16 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", пов'язаною з даною
справою є така інша справа, у якій інший
суд встановлює обставини, що впливають
чи можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 ГПК).

Суд зазначає, що може самостійно може
встановити обставини для повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
справи № 910/19560/13 на наявними у даній
справі доказами, а відтак - у даному
випадку відсутні підстави для
зупинення провадження у даній справі
на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України.

Таким чином, клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі не
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 03.12.2013р. оголошено
перерву до 17.12.2013р.

17.12.2013р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Державного підприємства
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
надійшли додаткові пояснення по справі
та клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу.

Відповідно до ч. 7 ст. 811 ГПК України, на
вимогу хоча б одного учасника судового
процесу у суді першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи по суті
або за ініціативою суду здійснюється
фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Враховуючи те, що від Державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" надійшло клопотання про
здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
запису, при розгляді справи № 910/19560/13
буде здійснюватись фіксування
судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013р. розгляд справи
№910/19560/13 відкладено на 21.01.2014р.

21.01.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Державного підприємства
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
надійшли пояснення по справі.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 21.01.2014р., у зв'язку з
перебуванням судді Гулевець О.В. у
відпустці, справу №910/19560/13 передано на
розгляд судді Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.01.2014р. суддею Стасюком С.В.
прийнято справу № 910/19560/13 до свого
провадження та призначено її розгляд
на 18.02.2014р.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
18.02.2014р., у зв'язку виходом судді
Гулевець О.В. з відпустки, справу №
910/19560/13 передано на розгляд судді
Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.02.2014р. суддею Гулевець О.В.
прийнято справу № 910/19560/13 до свого
провадження.

Представник позивача - Державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" в судовому засіданні
18.02.2014р. позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
в судовому засіданні 18.02.2014р. позовні
вимоги заперечив та просив суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог, також, представник відповідача
заявив усно повторне клопотання про
зупинення провадження у справі з
підстав вказаних в клопотанні
відповідача - Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" про зупинення
провадження у справі, поданого до суду
19.11.2013р.

Проте, оскільки відповідачем заявлено
про зупинення провадження у справі
№910/19560/13 з підстав викладених в
клопотанні про зупинення провадження у
справі (вх. 19.11.2013р.), в задоволенні якого
судом відмовлено, то суд відмовляє в
задоволенні заяви про зупинення, що
заявлена усно представником
відповідача, з підстав викладених вище.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, в судовому засіданні
18.02.2014р. було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, вислухавши
представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

11.03.2010 року Державним підприємством
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль"
(позивач, клієнт) та Публічним
акціонерним товариством "Родовід Банк"
(банк, відповідач) укладено Договір №
1494.1 банківського мультивалютного
рахунку, відповідно до умов якого банк
відкриває клієнту поточний
мультивалютний рахунок № 1494 в
національній валюті України (надалі -
Рахунок) для зберігання коштів
клієнтів та зобов'язується здійснювати
розрахунково-касове обслуговування
клієнта за цим Рахунком за плату,
встановлену в розділі 3 цього Договору,
відповідно до чинного законодавства,
банківських правил
(нормативно-правових актів
Національного банку України,
внутрішніх положень банку тощо) та умов
цього Договору, а клієнт зобов'язується
здійснювати операції за Рахунком
відповідно до вимог чинного
законодавства України, банківських
правил та умов цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 1494.1
банківського мультивалютного рахунку
від 11.03.2010р., клієнт здійснює операції
за Рахунком на підставі платіжних
інструментів, включаючи
розрахунково-касові документи, які
передбачені чинним законодавством
України та банківськими правилами.

Відповідно до п. 2.2 Договору № 1494.1
банківського мультивалютного рахунку
від 11.03.2010р., клієнт надає розрахункові
документи до банку на паперових носіях
або у вигляді електронних
розрахункових документів,
використовуючи програмно-технічний
комплекс "Клієнт-Банк". Обслуговування
Рахунку та здійснення операцій за
Рахунком за електронними
розрахунковими документами та
спеціальними платіжними засобами
(платіжними картками тощо)
здійснюється банком на підставі
окремих договорів, що укладаються між
банком та клієнтом.

Позивач, зазначає що у відповідності до
п. 2.2 Договору № 1494.1 банківського
мультивалютного рахунку від 11.03.2010р., що
надав відповідачу два екземпляри
оригіналу платіжного доручення № 16 від
28.12.12 на суму 78 000 000,00 грн., призначення
платежу: перерахування коштів на
поточний рахунок (для подальшого
перерахування генпідряднику за
будівництво терміналу D) без ПДВ.

Відповідно до п. 2.5 Договору № 1494.1
банківського мультивалютного рахунку
від 11.03.2010р., розрахунково-касові
документи банк приймає та виконує в
день їх надходження за умови, що вони
були надані в період операційного часу,
який встановлюється для кожної валюти
окремо, з урахуванням умов п. 2.8 цього
Договору.

Таким чином, позивач зазначає, що
відповідач, відповідно до п. 2.5
Договору, зобов'язаний був здійснити
переказ коштів 28.12.2012 року.

Натомість, платіжне доручення № 16 від
28.12.2012 року було повернуто відповідачем
без виконання з відміткою банку про
порушення позивачем п. 2.5 та 2.15
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої Постановою НБУ №22
від 21.01.2004р.

Позивач зазначає, що позивачем було
дотримано вимоги додатка 8 до
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, у зв'язку з чим, відповідач
неправомірно відмовив позивачу в
оплаті даного платіжного доручення.

Позивачем, також посилаючись на ст. 32
Закону України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні", нараховано
пеню в розмірі 10 % від суми не
проведеного платежу, за період з
30.12.2012р. по 29.06.2013р., що за розрахунком
позивача складає 7 800 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини,
Державне підприємство "Міжнародний
аеропорт "Бориспіль" звернулося до суду
з позовом до Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" в якому
просить суд:

стягнути з поточного мультивалютного
рахунку №1494 відкритого Публічним
акціонерним товариством "Родовід Банк"
для зберігання коштів Державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" (р/р 1494 АТ "Родовід
Банк" у м. Києві, МФО 321712, ) на
користь Державного підприємства
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (р/р №
4648 філії АТ "Укрексімбанк " у м.
Києві, МФО 380333, ) 78 000 000,00 грн.,
призначення платежу: перерахування
коштів на поточний рахунок (для
подальшого перерахування
генпідряднику за будівництво
терміналу D) без ПДВ та стягнути пеню за
порушення строків виконання доручення
клієнта на переказ коштів у сумі 7 800 000,00
грн., а також покласти на відповідача
судові витрати.

Відповідач, позовні вимоги заперечив
та не визнав їх у повному обсязі,
посилаючись на те, що реквізити
платіжного доручення № 16 від 28.12.2012
року наданого позивачем були заповнені
не вірно, у зв'язку з чим дане платіжне
доручення було повернуто відповідачем
без виконання. Також, відповідач у
відзиві на позову, вказує, що обраний
позивачем спосіб захисту не відповідає
змісту порушеного права, у зв'язку з чим
є неналежним.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню.
При цьому господарський суд виходить з
наступного.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Як зазначено судом вище, між позивачем -
Державним підприємством "Міжнародний
аеропорт "Бориспіль" та відповідачем -
Публічним акціонерним товариством
"Родовід Банк" було укладено Договір №
1494.1 банківського мультивалютного
рахунку, відповідно до умов якого
відповідач відкриває позивачу
поточний мультивалютний рахунок №
1494 в національній валюті України
для зберігання коштів клієнтів та
зобов'язується здійснювати
розрахунково-касове обслуговування
позивача за цим Рахунком за плату,
встановлену в розділі 3 цього Договору,
а позивач зобов'язується здійснювати
операції за Рахунком відповідно до
вимог чинного законодавства України,
банківських правил та умов цього
Договору.

Укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є договором
банківського рахунку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України,
за договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами.

Статтею 1068 Цивільного кодексу України
передбачено, що банк зобов'язаний
вчиняти для клієнта операції, які
передбачені для рахунків даного виду
законом, банківськими правилами та
звичаями ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка. Банк зобов'язаний за
розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом (ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК
України).

Як вбачається з матеріалів справи та
зазначено сторонами, позивач надав
відповідачу до виконання платіжне
доручення № 16 від 28.12.12 на суму 78 000 000,00
грн., призначення платежу:
перерахування коштів на поточний
рахунок (для подальшого перерахування
генпідряднику за будівництво
терміналу D) без ПДВ.

Вказане вище платіжне доручення було
повернуто відповідачем без виконання з
посиланням на п. 2.5 та 2.15 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою НБУ №22 від 21.01.2004р.

Пунктом 8.1 ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" передбачено, що банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку, в день його
надходження. У разі надходження
розрахункового документа клієнта до
обслуговуючого банку після закінчення
операційного часу банк зобов'язаний
виконати платіжне доручення клієнта,
що міститься в розрахунковому
документі, не пізніше наступного
робочого дня.

Відповідно до п. 2.5 Договору № 1494.1
банківського мультивалютного рахунку
від 11.03.2010р., розрахунково-касові
документи банк приймає та виконує в
день їх надходження за умови, що вони
були надані в період операційного часу,
який встановлюється для кожної валюти
окремо, з урахуванням умов п. 2.8 цього
Договору.

Обраний позивачем спосіб захисту, а
саме, вимога про стягнення з поточного
мультивалютного рахунку №1494
відкритого Публічним акціонерним
товариством "Родовід Банк" для
зберігання коштів Державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" (р/р 1494 АТ "Родовід
Банк" у м. Києві, МФО 321712, ) на
користь Державного підприємства
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (р/р №
4648 філії АТ "Укрексімбанк " у м.
Києві, МФО 380333, ) 78 000 000,00 грн.,
призначення платежу: перерахування
коштів на поточний рахунок (для
подальшого перерахування
генпідряднику за будівництво
терміналу D) без ПДВ не відповідає
змісту порушеного права позивача та не
спрямована на захист його порушеного
права або законного інтересу.

Так, частиною 1 статті 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, особа має право звертатись
до суду за захистом саме порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Особи, що
звертаються до суду, повинні довести
належними та допустимими доказами
порушення своїх прав та необхідність
їх захисту.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
визначено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

З огляду на положення статті 20
Господарського кодексу України, кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
господарюючих суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб'єктів
господарювання визначається цим
кодексом, іншими законами.

Також, відповідно до ст. 41 ГПК України,
господарські суди вирішують
господарські спори в порядку позовного
провадження.

Позов - це вимога позивача до
відповідача, спрямована через суд, про
захист порушеного або оспорюваного
суб'єктивного права та охоронюваного
законом інтересу, яке здійснюється у
визначеній законом процесуальній
формі. Предмет позову - це певна
матеріально - правова вимога позивача
до відповідача, яка кореспондує зі
способами захисту права, визначеними
зокрема, ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК
України. Підстава позову - це фактичні
обставини, на яких ґрунтується вимога
позивача.

Реалізуючи передбачене ст. 64
Конституції України право на судовий
захист, звертаючись до суду, особа
вказує в позові власне суб'єктивне
уявлення про порушене право чи
охоронюваний інтерес та спосіб його
захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати
об'єктивну оцінку наявності порушеного
права чи інтересу на момент звернення
до господарського суду, а також
визначити, чи відповідає обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права тим, що передбачені
законодавством, та чи забезпечить
такий спосіб захисту відновлення
порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством
встановлюється при розгляді справи по
суті.

Даної правової позиції притримується
також Вищий господарський суд України
у постанові від 07.11.2012 року у справі №
5011-54/5770-2012.

Слід зазначити, що, захист немайнового
чи майнового права або законного
інтересу відбувається шляхом
прийняття судом рішення про примусове
виконання відповідачем певних дій або
зобов'язання утриматись від вчинення
певних дій. При цьому предмет позову
кореспондує зі способами захисту
права, що визначені в статті 16
Цивільного кодексу України.

Таким чином, в даній справі, визначений
позивачами спосіб захисту в повній
мірі має забезпечувати захист його
порушеного права та відповідати змісту
порушеного права, а також характеру
правовідносин, що існують між
сторонами спору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивачем не вірно обрано спосіб
захисту порушеного права і
охоронюваних законом інтересів.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не
позбавлений права звернутися до суду з
вимогою про вирішення спору, обравши
спосіб, що відповідатиме змісту
порушеного права та характеру
правовідносин, що склались між
сторонами спору, як то зобов'язання
виконати платіжне доручення.

Відповідно до пункту 4.3. Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.11.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", господарський суд,
дійшовши висновку про те, що предмет
позову не відповідає встановленим
законом або договором способам захисту
прав, повинен відмовити в позові, а не
припиняти провадження на підставі
пункту 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
вимоги позивача про стягнення з
поточного мультивалютного рахунку
№1494 відкритого Публічним
акціонерним товариством "Родовід Банк"
для зберігання коштів Державного
підприємства "Міжнародний аеропорт
"Бориспіль" (р/р 1494 АТ "Родовід
Банк" у м. Києві, МФО 321712, ) на
користь Державного підприємства
"Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (р/р №
4648 філії АТ "Укрексімбанк " у м.
Києві, МФО 380333, ) 78 000 000,00 грн.,
призначення платежу: перерахування
коштів на поточний рахунок (для
подальшого перерахування
генпідряднику за будівництво
терміналу D) без ПДВ.

Враховуючи те, що заявлена вимога про
стягнення пені за порушення строків
виконання доручення клієнта на переказ
коштів в розмірі 7 800 000,00 грн. є
похідною, суд також відмовляє в даній
вимозі.

З огляду на вищевикладене, суд
відмовляє в задоволенні позову
Державного підприємства "Міжнародний
аеропорт "Бориспіль" в повному обсязі.

Судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 19.02.2014р.

Суддя
О.В.Гулевець