м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПублічного акціонерного
товариства «Київський завод «Радар»До
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідне
«Євроекологія»Простягнення 107 900, 00 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Губич А.С.- за дов.,
Санжак Л.В. - за дов.
Від відповідача не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача на свою
користь суму заборгованості за
Договором про переведення боргу №27/04
від 27.04.2012р. у розмірі 107 900, 00 грн.
Відповідач у судові засідання не
з'являвся, представників не направляв,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, письмового відзиву,
витребуваного ухвалою суду від 29.11.2013 р.
про порушення провадження у справі та
від 21.01.2014р. не подав.
Відповідно до Витягу є Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідне підприємство
Водночас, ухвали суду від 29.11.2013р. та від
21.01.2014р. направлені на адресу
б.23-А. були вручені 26.12.2013р. та 27.01.2014р.
відповідно уповноваженому Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Науково-дослідне підприємство
«Євроекологія» за довіреністю.
Тому повернення рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, а саме ухвал
господарського суду від 29.11.2013р. та від
21.01.2014р. з зазначенням: „вищезазначене
поштове відправлення вручено 26.12.2013р.
та 27.01.2014р. відповідно за довіреністю" з
урахуванням конкретних обставин даної
справи є належними доказами виконання
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасника судового
процесу про вчинення цим судом певних
процесуальних дій, тому спір
розглядається за наявними у справі
доказами, відповідно до ст. 75 ГПК
За клопотанням Позивача від 21.01.2014р., з
метою забезпечення повного, всебічного
та об'єктивного розгляду справи, спір у
даній справі вирішено у строк у
відповідності п.3 ст.69 ГПК України.
Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення проти позову,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
27 квітня 2012 року між Позивачем та
Відповідачем було укладено Договір про
переведення боргу № 27/04.
Відповідно до п.1.1. Договору первісний
боржник, на підставі дозволу від
Позивача, перевів борг у розмірі 165 939, 94
грн. за Договорами оренди від 12 жовтня
2006 року, зареєстрованими за № 1162, 1165,
Договором №99 від 12.10.2006р., укладеними
між первісним боржником та позивачем.
Відповідач в свою чергу прийняв на себе
зобов'язання первісного боржника за
Основними Договорами.
Пунктом 4.1. Договору передбачено
обов'язок Відповідача виконати
зобов'язання первісного боржника перед
Позивачем на умовах Основних договорів
в термін до 31 травня 2012 року.
Відповідно до п. 6.1. Договір діє до
повного погашення Відповідачем
зобов'язань первісного боржника у сумі
165 939, 94 грн., що склалася на дату його
укладення на підставі Основних
Однак, як свідчать матеріали справи,
Відповідач частково виконав свої
зобов'язання за Договором про
переведення боргу №27/04 від 27.04.2012,
здійснив лише частину сплати на
загальну суму в розмірі 58 039, 94 грн.
Таким чином, з урахуванням часткової
сплати грошових коштів за договором,
відповідач зобов'язаний сплатити
Позивачу суму заборгованості за
договором в розмірі 107 900, 00 грн.
Суду доведено, що 04 вересня 2012 року
Позивач звернувся до Відповідача з
письмовою претензією №1426, в якій
вимагав термінового сплачення
зазначеної заборгованості.
У відповіді на претензію від 14 вересня
2012 року №14/09/2012 Відповідач підтвердив
наявність заборгованості за Договором
у розмірі 107 900, 00 грн. та просив надати
йому можливість сплатити її до кінця
Однак, після наданої відповіді на
претензію, Відповідач не здійснив
жодних перерахувань грошових коштів,
заборгованість за спірним Договором
складає 107 900,00 грн.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, Господарський суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають повному
задоволенню з наступних підстав:.
Позивач, як підставу позову вказує
Договір про переведення боргу №27/04 від
За вказаним договором Позивач
(Кредитор) надав свою згоду на заміну
Первісного боржника (Київська міська
асоціація роботодавців) на Нового
боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідне
підприємство «Євроекологія» у
зобов'язанні за Договором оренди від
12.10.2006р., договором №99 від 12.10.2006р.,
договором №У 232.07-1042 від 24.04.2007р.
Відповідно до п.1.1 Договору первісний
боржник, на підставі дозволу від
Позивача, перевів борг у розмірі 165 939, 94
грн. за Договорами оренди від 12 жовтня
2006 року, зареєстрованими за № 1162, 1165,
Договором №99 від 12.10.2006р., укладеними
між первісним боржником та позивачем.
Відповідач в свою чергу прийняв на себе
зобов'язання первісного боржника за
Основними Договорами.
Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу
України боржник у зобов'язанні може
бути змінений іншою особою
(переведення боргу) лише за згодою
Матеріали справи свідчать, що Публічне
акціонерне товариство «Київський
завод «Радар» надало свою згоду на
перевід боргу у розмірі 165 939, 94 грн. за
Договорами оренди від 12 жовтня 2006 року,
зареєстрованими за № 1162, 1165, Договором
№99 від 12.10.2006р., укладеними між
первісним боржником (Київська міська
асоціація роботодавців) та позивачем.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Пунктом 4.1. Договору про переведення
боргу № 27/04 передбачено обов'язок
Відповідача виконати зобов'язання
первісного боржника перед Позивачем на
умовах Основних договорів в термін до 31
Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України, враховуючи
приписи пунктів 4.1 Договору про
переведення боргу № 27/04 відповідач
повинен був виконати зобов'язання
первісного боржника перед Позивачем на
умовах Основних договорів в термін до 31
Проте, як свідчать матеріали справи,
відповідач свого обов'язку виконати
зобов'язання первісного боржника перед
Позивачем на умовах Основних договорів
в термін до 31 травня 2012 року належним
чином не виконав у зв'язку із чим
заборгованість відповідача становить
107 900, 00 грн., а строк виконання грошового
зобов'язання на момент винесення
рішення у справі настав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Факт наявності боргу у Відповідача за
договором про переведення боргу № 27/04 у
сумі 107 900, 00 грн. Позивачем належним
чином доведений, документально
підтверджений і Відповідачем не
спростований, і тому ця сума має бути
стягнута з відповідача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону,
відповідачем належним чином протягом
розгляду справи не було надано
належних доказів по справі на
спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи позивач довів, що його уточнені
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.

Витрати по оплаті судового збору
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-дослідне
підприємство «Євроекологія» (02088, м.
Київ, вул. Леніна, буд. 23-А; Код: 33307417) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Київський завод «Радар»
(03680, м. Київ, вул. Предславинська, 35;
Код: 14307274) суму заборгованості за
Договором про переведення боргу №27/04
від 27.04.2012р. у розмірі 107 900, 00 грн. та
судовий збір у розмірі 2 158, 00 грн.

Наказ видати відповідно до ст. 116
ГПК України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального
кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.02.2014р.

Суддя
І.І.Борисенко