ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р.
Справа № 914/4162/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Галушко Н.А.

суддів
Гриців В.М.

Орищин Г.В.

розглянув апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"ВЕЕМ-Будсервіс" б/н від 03.01.2014р.

на рішення господарського суду
Львівської області від 17.12.2013р.

у справі 914/4162/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"ВЕЕМ-Будсервіс"

до відповідача Львівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Львів

про визнання недійсним рішення
адміністративної колегії Львівського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29 серпня 2013 року 3 22 по справі № 1-13-210/2013

за участю представників:

від позивача: Домашовець Р.С.-
представник;

від відповідача: Оленюк С.Л. -
представник;

Представникам сторін роз'яснено
права і обов'язки передбачені ст.20, 22
ГПК України.

Клопотань про здійснення
фіксації судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, в порядку ст.811 ГПК України,
учасниками судового процесу не
заявлено.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 17.12.2013р. у справі
№914/4162/13 (суддя Фартушок Т.Б.) в
задоволенні позову ТОВ "Компанія
"ВЕЕМ-Будсервіс" до Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним рішення
адміністративної колегії Львівського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29 серпня 2013 року у справі № 1-13-210/2013 -
відмовлено.

ТОВ "Компанія "ВЕЕМ-Будсервіс" подано
апеляційну скаргу б/н від 03.01.2014р., в
якій просить рішення суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позовні вимоги у повному обсязі,
посилаючись на те, що рішення прийнято
з порушенням норм процесуального
права, без повного, об»єктивного та
всебічного дослідження доказів та
матеріалів справи. Зокрема, скаржник
зазначає, що судом безпідставно
прийнято рішення у даній справі,
оскільки позивачем порушено та не
дотримано вимоги суду та норми ГПК
України.

Окрім того, скаржник зазначає, що на
виконання вимоги відповідача
позивачем надано відповідь за ви. №99
від 17.05.2013р., яка надіслана поштою, що
підтверджується доказами про
відправлення відповіді та додатків до
неї.

Наводить скаржник і інші підстави для
скасування рішення суду.

Львівське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України у відзиві на апеляційну скаргу
рішення суду просить залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення та заперечення
представників сторін, суд апеляційної
інстанції встановив наступне:

Як вбачається із матеріалів справи та
рішення адміністративної колегії
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України №212 від 29.08.2013р. (справа
№1-13-210/2013) (а.с.42-44) про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції на виконання доручення
Антимонопольного комітету України
№13-08/155 від 09.04.2013р. Львівським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
проводилось дослідження ринків,
пов'язаних з приєднанням (підключенням)
об'єктів будівництва, враховуючи
об'єкти житлового будівництва, до
інженерних мереж електро-, тепло-,
водопостачання та водовідведення.

У зв'язку з вищенаведеним, відповідачем
надіслано позивачу вимогу від 12.04.2013р.
№13/03-306 (а.с.7) про надання інформації,
підтвердженням чого є копія реєстру
№119 рекомендованої відправки
кореспонденції з відбитком поштового
штемпеля (а.с.105), копія списку №2194
згрупованих поштових відправлень
рекомендованих листів та фіскальний
поштовий чек №7803 від 12.04.2013р. (а.с.106-107).
Зазначена вимога надіслана Позивачу
рекомендованим листом №923.

Інформацію на зазначену вимогу
необхідно було подати у 30-денний строк
з дня отримання вимоги, відповідно до
додатків, які додавались до вимоги, а
саме у додатку №1 (таблиці 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5,
1.6), додатку №2 (таблиці 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6)
та додатку №3 (а.с.9-24).

З вищенаведеного вбачається, що
Головою ЛОТВ АМК України встановлено
строк подання інформації - 30 днів з дня
отримання вимоги та повідомлено про
відповідальність у разі ненадання
інформації, подання інформації не у
повному обсязі, подання недостовірної
інформації відповідно до вимог
законодавства про захист економічної
конкуренції.

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції встановлено, що ЛОТВ АМК
України звернулося із запитом до
Львівської дирекції УДППЗ "Укрпошта"
(лист №13/03-499 від 06.05.2013р.) щодо надання
інформації та підтверджуючих
документів стосовно вручення позивачу
рекомендованого листа №923.

Львівська дирекція УДППЗ "Укрпошта"
листом від 17.06.2013р. №05-22-1223 (а.с.94)
повідомила відповідача по те, що
рекомендований лист №923 надійшов
до відділення поштового зв'язку Львів-5
13.04.2013р.; лист доставлявся 15.04.2013р.
позивачу, але не був вручений через
відсутність адресата, повідомлення про
надходження листа залишено за адресою
позивача; повторне повідомлення про
надходження листа було виписано та
доставлено 17.04.2013р. за адресою позивача;
рекомендований лист №923 вручений
19.04.2013р. по довіреності уповноваженому
п.Стасюку під розпис в книзі ф.8. До
листа від 17.06.2013р. №05-22-1223 додано копії
зазначених у ньому документів.

В матеріалах справи відсутні докази
надання позивачем відповіді у
встановлений головою ЛОТВ АМК України
строк на вимогу від 12.04.2013р. №13/03-306 про
надання інформації до відповідача,
згідно рішення адміністративної
колегії.

Як вбачається із рішення
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №212
від 29.08.2013р., неподання позивачем
запитуваної інформації унеможливило
здійснення службовими особами ЛОТВ АМК
України дослідження ринків, пов'язаних
з приєднанням (підключенням) об'єктів
будівництва, враховуючи об'єкти
житлового будівництва, до інженерних
мереж електро-, тепло-, водопостачання
та водовідведення. Такі дії позивача
визнано порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції, що
передбачене п.13 ст.50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", а саме
- неподання інформації Львівському ОТВ
АМК України у встановлені Головою ЛОТВ
АМК України строки.

Надалі, листом від 12.08.2013р. №13/03-2141
відповідачем надіслано позивачу копію
подання від 09.08.2013р. №491/1 про попередні
висновки у справі №1-13-210/2012 (а.с.36-39).

Листом від 27.08.2013р. №129 позивач
підтвердив факт отримання вимоги від
12.04.2013р. №13/03-306 та повідомив
відповідача про те, що позивачем
втрачено при переїзді вимогу
відповідача від 12.04.2013р. №13/03-306 (а.с.40).
Окрім того, позивач зазначив, що
директор товариства позивача, який
отримав вимогу, звільнився 19.07.2013р. та
вимогу до виконання не передав, а також
просив відповідача, враховуючи
збитковість підприємства, важкий
фінансовий стан, та вчинення порушення
без умислу та вперше, не застосовувати
фінансових санкцій.

З огляду на викладене, судова колегія
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що цей лист не береться
судом до уваги як належний та
допустимий доказ, оскільки 19.07.2013р.
сплив встановлений 30-денний строк
виконання вимоги від 12.04.2013р. №13/03-306.

Крім того, листом від 27.08.2013р. №128
Позивач надав Відповідачу інформацію,
зазначену у вимозі від 12.04.2013р. №13/03-306
(а.с.41).

Отже, враховуючи наведене, позивачем
фактично підтверджено як отримання
вимоги відповідача, так і неподання
запитуваної відповідачем інформації у
встановлені вимогою від 12.04.2013р. №13/03-306
строки.

Відповідь позивача на вимогу
відповідача від 12.04.2013р. №13/03-306 була
надіслана листом від 27.08.2013р.

Крім того, як вбачається з доданого до
листа від 27.08.2013р. №129 звіту про
результати фінансової діяльності
Форми №2, чистий прибуток Позивача за
2012р. склав 5 тис.грн., відтак, у Рішенні
Відповідач зазначив про відсутність
збитків, про які зазначав Позивач.

При цьому, згідно звіту позивача про
результати фінансової діяльності
Форми №2, дохід (виручка) від реалізації
продукції за 2012р. становив 8873тис.грн.,
що враховано відповідачем у рішенні
при визначенні суми штрафу )а.с.34-35).

З врахуванням вищенаведеного рішенням
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №212
від 29.08.2013р. (справа №1-13-210/2013)
постановлено визнати, що позивач
вчинив порушення законодавства про
захист економічної конкуренції, що
передбачене пунктом 13 ст.50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", а саме - неподання
інформації ЛОТВ АМУ України у
встановлені Головою Відділення строки;
а також поставлено відповідно до ст.52
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" за вчинене порушення
накласти на Позивача штраф у розмірі 20
000,00грн.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
визначено, що у сфері здійснення
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має,
зокрема, такі повноваження: розглядати
заяви і справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та проводити
розслідування за цими заявами і
справами; приймати передбачені
законодавством про захист економічної
конкуренції розпорядження та рішення
за заявами і справами, перевіряти та
переглядати рішення у справах,
надавати висновки щодо кваліфікації
дій відповідно до законодавства про
захист економічної конкуренції;
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, приймати постанови та
перевіряти їх законність та
обґрунтованість; перевіряти суб'єкти
господарювання, об'єднання, органи
влади, органи місцевого
самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо дотримання
ними вимог законодавства про захист
економічної конкуренції та під час
проведення розслідувань за заявами і
справами про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції;
при розгляді заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, проведенні перевірки та в
інших передбачених законом випадках
вимагати від суб'єктів господарювання,
об'єднань, органів влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб і працівників, інших фізичних та
юридичних осіб інформацію, в тому числі
з обмеженим доступом; проводити
дослідження ринку, визначати межі
товарного ринку, а також становище, в
тому числі монопольне (домінуюче),
суб'єктів господарювання на цьому
ринку та приймати відповідні рішення
(розпорядження).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 Закону України
"Про антимонопольний комітет України",
для реалізації завдань, покладених на
Антимонопольний комітет України, в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі утворюються
територіальні відділення
Антимонопольного комітету України,
повноваження яких визначаються
Комітетом у межах його компетенції;
повноваження територіальних відділень
Антимонопольного комітету України
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства. Повноваження
територіального відділення
Антимонопольного комітету України не
можуть виходити за межі повноважень
Антимонопольного комітету України,
визначених законом.

Згідно із ст.27 Закону України "Про
захист від недобросовісної
конкуренції" процесуальні засади
діяльності органів Антимонопольного
комітету України щодо захисту від
недобросовісної конкуренції, зокрема
розгляд справ про недобросовісну
конкуренцію, порядок виконання рішень
та розпоряджень органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень,
їх перевірка, перегляд, оскарження та
гарантії учасників процесу, інші
питання щодо захисту від
недобросовісної конкуренції
регулюються законодавством про захист
економічної конкуренції з урахуванням
особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 30 вищевказаного Закону
визначено, що органи Антимонопольного
комітету України у справах про
недобросовісну конкуренцію приймають
обов'язкові для виконання рішення,
зокрема, про визнання факту
недобросовісної конкуренції;
накладання штрафів, тощо.

Відповідно до ч.1. ст.60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що правовий порядок в
Україні грунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством; органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.17 Закону України
"Про антимонопольний комітет України",
голова територіального відділення
Антимонопольного комітету України має
повноваження при розгляді заяв і справ
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, проведенні
перевірки та в інших передбачених
законом випадках вимагати від
суб'єктів господарювання, об'єднань,
органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб і працівників, інших фізичних та
юридичних осіб інформацію, в тому числі
з обмеженим доступом.

Згідно із ст.22 Закону України "Про
антимонопольний комітет України",
розпорядження, рішення та вимоги
органу Антимонопольного комітету
України, голови територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, вимоги уповноважених ними
працівників Антимонопольного комітету
України, його територіального
відділення в межах їх компетенції є
обов'язковими для виконання у
визначені ними строки, якщо інше не
передбачено законом; невиконання
розпоряджень, рішень та вимог органу
Антимонопольного комітету України,
голови територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимог уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення тягне
за собою передбачену законом
відповідальність.

Відповідно до п.13 ст.50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
неподання інформації Антимонопольному
комітету України, його територіальному
відділенню у встановлені органами
Антимонопольного комітету України,
головою його територіального
відділення чи нормативно-правовими
актами строки є порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Згідно із ст.51 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції тягне за собою
відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст.52 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" за порушення, передбачене
п.13 ст.50 цього Закону, накладаються
штрафи у розмірі до одного відсотка
доходу (виручки) суб'єкта
господарювання від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
останній звітний рік, що передував
року, в якому накладається штраф.

Крім того, згідно із ч.1 ст.59 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" підставами для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України є:

неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи;

недоведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими;

невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до п.32 "Правил розгляду заяв
і справ про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції
(Правила розгляду справ)", затверджених
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 19.04.1994р. N5 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 06.05.1994р. за N90/299 (із змінами та
доповненнями), у рішенні наводяться
мотиви рішення, зазначаються
встановлені органом Комітету
обставини справи з посиланням на
відповідні докази, а також положення
законодавства, якими орган Комітету
керувався, приймаючи рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції погоджується із
висновком суду першої інстанції, щодо
підтвердження факту отримання
позивачем вимоги відповідача від
12.04.2013р. №13/03-306; беручи до уваги те, що
позивачем належними та допустимими
доказами не доведено надання
відповідачу відповіді на вимогу у
встановлені головою ЛОТВ АМК України
строки, в тому числі швидше, ніж 27.08.2013р.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржниками не подано суду достатніх
та допустимих доказів, які б
підтверджували вимоги, заявлені в
апеляційній скарзі.

З врахуванням вищенаведеного, колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду вважає рішення
місцевого господарського суду таким,
що прийняте з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для задоволення вимог
апеляційних скарг та скасування
оскаржуваного рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, -

Львівський апеляційний господарський
суд ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду
Львівської області від 17.12.2013р. у справі
№914/4162/13 залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути до
господарського суду Львівської
області.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 27.02.2014р.

Головуючий - суддя
Галушко Н.А.

Суддя
Гриців В.М.

Суддя
Орищин Г.В.