ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

11 лютого 2014 року
Справа № 915/2275/13

за позовом Миколаївської міської ради
(54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20)

до підприємства з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд"
(02140, м. Київ, вул. Гришка, 7)

про внесення змін до договору оренди
землі

Суддя Алексєєв А.П.

за участю представників:

від позивача - Вітюк А.Є., дов.
№2267/02.02.01-22/01/14/13 від 16.10.2013 року;

від відповідача - Коломієць Н. М., дов.
б/н від 29.10.2013 року

Суть спору:

позов поданий Миколаївською міською
радою до підприємства з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд"
про внесення змін до додаткової угоди
від 20.02.2001 року до договору оренди землі
від 27.10.1999 року, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за №3422.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що з 01.01.2011 року набрав
чинності Податковий кодекс України, ст.
288 якого було встановлено мінімальний
розмір орендної плати та визначено, що
річна сума платежу не може бути меншою
трикратного розміру земельного
податку. Так як відповідно до ст. 274.1.
Податкового кодексу України ставка
податку за земельні ділянки нормативно
грошову оцінку яких проведено
встановлюється у розмірі 1 % від їх
нормативної грошової оцінки то
мінімальний розмір орендної плати
дорівнюватиме 3% від нормативної
грошової оцінки. Таким чином, позивач
просить внести зміни до договору з
огляду на те, що розмір діючої орендної
плати був погоджений сторонами на
рівні 1,2 % від її нормативної грошової
оцінки на рік. Можливість внесення змін
до договору позивач обґрунтував,
посилаючись на ч. 1 ст. 652 ЦК України,
відповідно до якої у разі істотної
зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Позивач
вважає, що обставини змінилися істотно
у зв'язку із зміною мінімального
розміру орендної плати на
законодавчому рівні - а саме прийнятим
Податковим кодексом України.

Ухвалою від 19.12.2013 року було прийнято
позовну заяву та порушено провадження
у справі, а розгляд справи призначено
на 10.01.2014 року (а.с. 1).

08.01.2014 року від представника
відповідача надійшло клопотання про
припинення провадження у справі. В
обґрунтування своєї заяви відповідач
посилається на ст. 80 ГПК України та
зазначає, що аналогічний спір між
Миколаївською міською радою та
підприємством з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд"
про той же предмет та з тих же підстав
був розглянутий господарським судом
Миколаївської області по суті, про що
господарським судом було прийнято
рішення від 02.08.2011 року у справі
№5016/1043/2011(4/60). У позові Миколаївській
міській раді судом відмовлено.

10.01.2014 року від представника позивача
надійшло пояснення, в якому він
зазначає, що на даний час в провадженні
господарського суду або інших
компетентних органах відсутні справи
із спору між Миколаївською міською
радою та підприємством з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" з
приводу внесення змін до договору. Крім
того, зазначив, що раніше такий спір не
вирішувався між сторонами.

28.01.2014 року до господарського суду від
представника відповідача надійшов
відзив на позовну заяву про внесення
змін до договору оренди, в якому
відповідач просить повністю відмовити
в задоволенні позовних вимог.

11.02.2014 року від представника позивача
надійшла заява про приведення позовних
вимог до норм діючого законодавства
(заява про уточнення позовних вимог), в
якій останній просить внести зміни до
додаткової угоди від 20.02.2001 року
укладеної між Миколаївською міською
радою та підприємством з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" і
викласти пункт додаткової угоди від
20.02.2001 року в існуючій редакції:

«- з 26.10.2000 року річна орендна плата за
земельну ділянку встановлюється у
розмірі 1,2 (одна ціла дві десятих)
відсотка від її грошової оцінки», у
наступній редакції:

«річна орендна плата за земельну
ділянку (1259 кв.м.) встановлюється у
трикратному розмірі земельного
податку».

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд дійшов до такого
висновку.

Дану справу порушено за позовною
заявою Миколаївською міською радою до
підприємства з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд"
про внесення змін до додаткової угоди
від 20.02.2001 року.

Представник позивача заявою про
приведення позовних вимог до норм
діючого законодавства від 11.02.2014 року
уточнив позов та просить: внести зміни
до додаткової угоди від 20.02.2001 року
укладеної між Миколаївською міською
радою та підприємством з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд" і
викласти пункт існуючої редакції:

«- з 26.10.2000 року річна орендна плата за
земельну ділянку встановлюється у
розмірі 1,2 (одна ціла дві десятих)
відсотка від її грошової оцінки», у
наступній редакції:

«річна орендна плата за земельну
ділянку (1259 кв.м.) встановлюється у
трикратному розмірі земельного
податку».

Тобто, пред'явиши позов позивач просив
внести зміни до пункту додаткової
угоди, що річна орендна плата повинна
складати 3% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а у заяві про
уточнення позовних вимог просив внести
зміни до пункту додаткової угоди, що
річна орендна плата повинна складати
трикратний розмір земельного податку.

Позовні вимоги у первинній редакції є
тотожними позовним вимогам, які
викладені в заяві про уточнення позову.

Так, 01.01.2011 року набув чинності
Податковий кодекс України, яким
встановлюється мінімальний розмір
орендної плати за користування
земельними ділянками комунальної
форми власності.

Статтею 288.5.1 Податкового кодексу
України встановлено мінімальний
розмір орендної плати та визначено, що
річна сума платежу не може бути меншою:

- для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку;

- для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку.

Відповідно до ст. 271.1.1.
Податкового кодексу України базою
оподаткування є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом.

Статтею 289.1. Податкового кодексу
України встановлено, що для визначення
розміру податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ст. 274.1. ставка
податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено встановлюється у розмірі 1 %
від їх нормативної грошової оцінки, за
винятком земельних ділянок, зазначених
у ст. ст. 272, 273, 276 цього кодексу.

Отже, виходячи з норм Податкового
кодексу України мінімальний розмір
річної орендної плати за користування
земельними ділянками комунальної
форми власності дорівнює 3 розмірам
земельного податку, або відповідно до
ст. 274.1. Податкового кодексу - 3% від їх
нормативної грошової оцінки.

В позовній заяві Миколаївської міської
ради підставою позову, на яку
посилається позивач є набрання
чинності Податковим кодексом України,
яким встановлено новий мінімальний
розмір річної орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
комунальній власності.

Письмовим клопотанням від 08.01.2014 року
відповідач просив припинити
провадження у справі на підставі ст. 80
ГПК України.

Із змісту наданого клопотання та
доданих до нього документів (копія
рішення господарського суду
Миколаївської області від 02.08.2011 року у
справі №5016/1043/2011(4/60) та копії позовної
заяви, на підставі якої розглядалась
справа №5016/1043/2011(4/60) вбачається
наступне:

По-перше, господарським судом
Миколаївської області у справі
№5016/1043/2011(4/60) розглядався спір між
Миколаївською міською радою та
підприємством з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд",
тобто між тими ж сторонами, що і по
даній (915/2275/13) справі.

По-друге, у справі №5016/1043/2011(4/60)
предметом спору було внесення змін до
договору оренди землі від 27.10.1999 року,
укладеного між Миколаївською міською
радою та підприємством з іноземними
інвестиціями "МакДональдз Юкрейн Лтд",
який посвідчено приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за №3422 з урахуванням
додаткової угоди від 20.02.2001 року щодо
зміни пункту 3.2. розділу 3 договору
оренди землі із викладенням її у
наступній редакції:

«Річна орендна плата за земельну
ділянку (1259 кв.м.) встановлюється у
розмірі 3% (трьох) відсотків від її
нормативної грошової оцінки».

З вищенаведеного вбачається, що
предмет спору у справі №5016/1043/2011(4/60)
повністю співпадає з предметом спору
по даній (№915/2275/13) справі.

По-третє, підставою подання позовної
заяви про внесення змін до договору
оренди землі від 17.12.2013 року за вих. №
2775/02.02.01-22/02.07/14/13 по справі № 915/2275/13 є
набрання чинності Податковим кодексом
України, яким було встановлено
мінімальний розмір річної орендної
плати за земельні ділянки, які
перебувають у комунальній власності, а
також посилання позивача в
обґрунтування своєї позовної заяви на
ст. 652 ЦК України, ст. 288 ПК України та ст.
30 Закону України «Про оренду землі».

Аналогічними є підстави подання
позовної заяви про внесення змін до
договору оренди землі по справі
№5016/1043/2011(4/60), що вбачається з наданих
відповідачем копій рішення
господарського суду Миколаївської
області від 02.08.2011 року у справі
№5016/1043/2011(4/60) та позовної заяви від
01.04.2011 року за № 937/211/14/22.

У відповідності до положень п. 3.12
постанови Пленуму Вищого
господарського Суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 року (зі змінами та
доповненнями), - під предметом позову
розуміється певна матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення. Підставу позову
становлять обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги щодо захисту
права та охоронюваного законом
інтересу.

Згідно п. 4.5 постанови Пленуму Вищого
Господарського Суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 року (зі змінами та
доповненнями), - припинення провадження
у справі на підставі пункту 2 частини
другої статті 80 ГПК можливе за умов,
якщо рішення господарського суду або
іншого органу, який вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав, набрало законної сили, не
змінено і не скасовано у відповідній
частині в передбаченому законом
порядку. За відсутності таких умов
заінтересована особа вправі
звернутися з позовом до господарського
суду на загальних підставах.

З наведеного вбачається, що
господарським судом Миколаївської
області 02.08.2011 року розглянуто
справу №5016/1043/2011(4/60) з прийняттям
рішення, яке набрало законної сили.
Суб'єктний склад сторін, предмет та
підстави пред'явленого позову у справі
№5016/1043/2011(4/60) є ідентичними зі справою
915/2275/13. Отже, є рішення господарського
суду Миколаївської області по справі
№5016/1043/2011(4/60), яке набрало законної
сили, між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав, що в свою
чергу є підставою для припинення
провадження у даній справі на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст.80 ГПК України, ст. 86
ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Ухвалу може бути оскаржено до
Одеського апеляційного господарського
суду.

Текст ухвали складено та підписано
14.02.2014 року.

Суддя
А.П. Алексєєв