ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.02.2014
Справа № 905/644/14

Позивач: Державне підприємство
«Донецька залізниця», м. Донецьк

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Центральна
збагачувальна фабрика «Узлівська», м.
Горлівка

про стягнення 19 800,00грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Загурська М.О. - юр.

відповідача: Лисенко О.В. - за дов.,
Шкарабура В.А. - за дов.

Державне підприємство «Донецька
залізниця» звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Центральна збагачувальна
фабрика «Узлівська» 6 600,00грн. штрафу за
неправильно зазначену у залізничній
накладній № 50172063 масу вантажу за
відправкою від 01.08.2013р., прямуванням
станція Трудова Донецької залізниці -
Авдіївка Донецької залізниці, вагон №
63282198.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на дані залізничної
накладної, комерційного акту БН 696619/26
від 02.08.2013р., а також ст.ст.118, 122, 129
Статуту залізниць України.

Відповідач позов не визнав з
посиланням, зокрема, на те, що:

- залізницею не надано доказів про
сплату додаткового збору за договірним
тарифом за участь представника
залізниці у вивантаженні і видачі
вантажу;

- спосіб та порядок визначення маси
вантажу при відправленні і на станції
призначення був різний;

- маса тари відповідно до чинного
законодавства визначається або
зважуванням порожнього вагону або
береться з даних на трафареті, чого на
станції призначення не було (в
комерційному акті зазначено, що маса
вагону вказана з документу) і, як
наслідок, комерційний акт не має
доказової сили;

- на порушення Правил оформлення
перевізних документів у графі 49
«Відмітки залізниці» залізничної
накладної відомості про складення
комерційного акту зазначені не в
електронному вигляді, а штемпелем
залізниці, що викликає сумнів в тому, що
складання комерційного акту
проводилось до видачі вантажу
вантажоодержувачу;

- графа 25 залізничної накладної не
заповнена.

На думку відповідача комерційний акт
не має доказової сили і не може бути
прийнятий як доказ, оскільки він
складений з порушенням Правил
складання актів.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача і відповідача у відкритому
судовому засіданні, господарський суд
встановив:

01.08.2013р. Публічне акціонерне товариство
«Центральна збагачувальна фабрика
«Узлівська» (вантажовідправник) на
адресу Публічного акціонерного
товариства «Авдіївський коксохімічний
завод»» (вантажоодержувач) у
напіввагоні № 63282198 за залізничною
накладною № 50172063 зі станції Трудова на
станцію Авдіївка відвантажило
концентрат вугільний. За накладною
вага нетто у вагоні - 70 000кг, брутто - не
зазначено, тари (переважена) - 21 000кг.

По прибутті вагону на станцію Авдіївка
(станція призначення) за заявкою
вантажоодержувача було здійснене
контрольне переважування вагону з
вантажем на справних 100т електронних
вагах вантажоодержувача, приписаних до
залізниці і повірених 04.04.2013р., за
результатами якого виявилось: вага
брутто 89 400кг, вага тари з документу
(залізничної накладної) 21 000кг, вага
нетто 68 400кг, що менше проти даних
залізничної накладної на 1 600кг.

За результатами переважування був
складений комерційний акт БН 696619/26 від
02.08.2013р., який підписаний належними
особами, зокрема: з боку залізниці -
начальником станції, інженером з
розшуку, комерційним агентом, з боку
одержувача - прийомоздавальником
Авдіївського КХЗ.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту
залізниць України за неправильно
зазначену у залізничній накладній масу
вантажу позивачем на відповідача
нарахований штраф у сумі 6 600,00грн. із
розрахунку: 1 320,00грн. (тариф) х 5.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· відповідно до Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції
наказу Міністерства інфраструктури
України від 08.06.2011р. №138),
вантажовідправник (у даному випадку
відповідач) при заповненні перевізних
документів повинен був зазначити масу
вантажу;

· відповідно до ч.1 ст.24 Статуту
залізниць України вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
наслідки неправильності, неточності
або неповноти відомостей, зазначених
ними у накладній;

· ч.2 ст.24 Статуту залізниць
України передбачене право залізниці
перевіряти правильність відомостей,
зазначених у накладній, а також
кількість та масу вантажу, що
зазначаються у накладній;

· згідно зі ст.122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначені у
накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порту
стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення (згідно зі
статтею 118 Статуту);

· ст.129 Статуту залізниць України
встановлено: "Обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць". Комерційний акт
складається, зокрема, для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу з даними,
зазначеними у транспортних документах
(п. "а");

· пунктом 10 Правил складання актів
передбачено: "Комерційний акт
підписує начальник станції (його
заступник), начальник вантажного
району (завідувач вантажного двору,
складу, контейнерного відділу,
контейнерного майданчика,
сортувальної платформи, старший
прийомоздавальник) і
прийомоздавальник станції, а також
одержувач, якщо він брав участь у
перевірці. Крім того, у разі
необхідності, до перевірки вантажу і
підписання акта можуть бути залучені
також інші працівники залізниці";

· відповідно до п.27 Правил видачі
вантажів, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України від
21.11.2000р. № 644, вантаж вважається
доставленим без утрати, якщо різниця
між масою, вказаною в пункті
відправлення в залізничній накладній,
та масою, визначеною на станції
призначення, не перевищує норми
природної втрати і граничного
розходження у визначенні маси нетто.
Норма недостачі (сума норми природної
втрати та граничного розходження
визначення маси нетто) для
мінерального палива становить 1,0% маси,
зазначеної в перевізних документах,
тобто у даному випадку 700,00кг, що менше
виявленої нестачі - 1 600кг;

· за зазначеним перевезенням
провізна плата у накладній вказана 1
320,00грн, у зв'язку з чим на виконання
вказаних норм сума штрафу за
неправильно зазначену у залізничній
накладній маси вантажу складає 6
600,00грн. із розрахунку: 1
320,00грн. (тариф) х 5,

господарський суд вважає, що позов
обґрунтований i підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Заперечення відповідача судом до уваги
не взяті, оскільки:

- на станції призначення мала
місце перевірка маси вантажу «у разі
прибуття вантажів у вагонах навалом і
насипом за вимогою одержувача у
розмірах, передбачених Правилами» (ст.52
Статуту залізниць України), а не
надання додаткових (договірних) послуг
(участь представника залізниці у
вивантаженні і видачі вантажу);

- спосіб визначення маси вантажу
при відправленні і на станції
призначення був однаковий, оскільки
маса вантажу визначалась зважуванням
(тип ваг значення не має);

- ваги, на яких здійснювалось
зважування на станції призначення,
призначені для зважування під час руху
вагону, а тому якщо зважування за
спірною відправкою здійснювалось під
час руху, на чому наполягає відповідач
(в комерційному акті про це нічого не
сказано), то це не суперечить чинному
законодавству, зокрема п.10 Правил
приймання вантажів до перевезення,
яким передбачено: «зважування під час
руху дозволяється тільки на вагонних
вагах, призначених для цього способу
зважування»;

- поняття «спосіб визначення маси
вантажу» і «спосіб зважування» не є
тотожними;

- в комерційному акті перевізником
зроблена відмітка про те, що вага
вагону (згідно накладної перевірена
відправником) взята з «документу»,
тобто з залізничної накладної, що не
суперечить чинному законодавству,
оскільки Правилами складання актів не
передбачено, що вага вагону має бути
взята тільки з трафарету або
перевірена, а п.4 Правил складання
актів, на який посилається відповідач,
регулює питання строків складання
комерційних актів і у ньому, зокрема,
обумовлено, що «у разі перевірки маси
вантажу зважуванням на вагонних вагах,
якщо маса тари приймається за
трафаретом на вагоні, комерційний акт
складається в день зважування вагона з
вантажем; якщо маса тари вагона
визначається зважуванням його після
вивантаження, комерційний акт
складається в день зважування
порожнього вагона; на вантаж, що
перебуває у дорозі - у день виявлення
обставин, що підлягають оформленню
комерційним актом» і не зазначено яким
чином має визначатись вага вагону;

- визначення маси вантажу
математичним шляхом (брутто - вага
тари), так само як і зважування вагону з
вантажем не суперечить вимогам чинного
законодавства, зокрема ст.129 Статуту
залізниць України;

- зазначення не в електронному
вигляді, а штемпелем залізниці у графі
49 «Відмітки залізниці» залізничної
накладної відомостей про складення
комерційного акту не суперечить
чинному законодавству України,

- графа 25 залізничної накладної
заповнюється, якщо масу вантажу
визначено залізницею на станції
відправлення, чого у даному випадку не
було (масу вантажу за спірною
відправкою визначив відправник без
участі перевізника).

Судові витрати в межах, встановлених
законодавством, покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.24, 118, 122,
129 Статуту залізниць України, Правил
оформлення перевізних документів та
керуючись ст.ст.49, 82- 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Центральна збагачувальна
фабрика «Узлівська» (84604, Донецька
область, м. Горлівка, вул. Знатна, 41, п/р
8001 в АБ «Український Бізнес Бакн»,
МФО 334969, ) на користь
Державного підприємства «Донецька
залізниця» (83001, м. Донецьк, вул. Артема,
68, п/р 47 в ДФАБ «Експрес-банк», МФО
335838, ) 6 600,00грн. штрафу, 1
827грн. на відшкодування витрат по
оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційною інстанцією, якщо
його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом 10 днів з дня
прийняття рішення місцевим
господарським судом.

Суддя
В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 17.02.2014р.

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.

Вик:

Тел.381-91-18