ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року Справа №
904/7595/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Павловського П.П., Науменка І.М.,

секретар судового засідання: Однорог
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Проско Ресурси" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 27.11.2013р.
у справі

за позовом приватного акціонерного
товариства "Сегежа Оріана Україна",
м.Калуш, Івано-Франківська область

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Проско Ресурси",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 168 066,72 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Сегежа
Оріана Україна" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом, в якому просило
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Проско Ресурси"
заборгованість в розмірі 168066,72 грн., з
яких, 163609,95 грн. - основний борг, 3472,19 грн.
- пеня, 984,58 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані посиланням
на неналежне виконання відповідачем
умов договору купівлі-продажу №84/09ПР
від 15.10.2009 р. щодо оплати поставленого
товару.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 27.11.2013 р.
у даній справі (суддя Єременко А.В.)
позов задоволено. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Проско Ресурси" на
користь приватного акціонерного
товариства "Сегежа Оріана Україна"
163609,95 основного боргу, 3472,19 грн. пені,
984,58 грн. 3% річних, 3361,33 грн. витрат по
оплаті судового збору.

Не погодившись з даним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати, провадження у справі
закрити.

У відзиві на апеляційну скаргу
позивач просить залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а рішення
господарського суду залишити без змін.
Крім того, позивач просить розглянути
справу за відсутністю його
представника, за наявними у справі
доказами.

12.02.2014 р. представники сторін у судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Так, ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.01.2014 р. розгляд справи відкладено до
12.02.2014 р., копія якої надіслана сторонам
у справі 23.01.2014р., про що зроблена
відмітка у лівому нижньому куті ухвали
відповідно з вимогами п. 2.6.15 Інструкції
з діловодства в господарських судах
України, затвердженої Наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.2013 № 28.

Отже, відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Враховуючи, що строк розгляду
даної апеляційної скарги, встановлений
ст.102 ГПК України збігає 16.02.2014 р.,
колегія суддів вважає можливим
розглянути справу за відсутністю
представників сторін.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши відповідність оскарженого
рішення нормам матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.10.2009 р. між закритим акціонерним
товариством з іноземними інвестиціями
"Сегежа Оріана Україна" (продавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Проско Ресурси"
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу №84/09ПР (надалі
договір), за умовами якого продавець
зобов'язався виготовити і поставити, а
покупець прийняти і оплатити товар
мішок паперовий з клапаном 49,5х65х9.
Структура - 3 шари паперу 70SKS*70SKS*70SKS
(мікрокрепований папір).

В подальшому закрите акціонерне
товариство з іноземними інвестиціями
"Сегежа Оріана Україна" було
перейменовано у приватне Приватне
акціонерне товариство "Сегежа Оріана
Україна" (статут підприємства,
затверджений протоколом загальних
зборів акціонерів від 22.03.2011р., державну
реєстрацію змін до установчих
документів проведено 22.03.2011р.).

Розділом договору "Ціна товару" сторони
погодили, що ціна на товар
встановлюється згідно Специфікацій,
які являються невід'ємною частиною
даного договору і може бути змінена при
зміні цін на сировину, енергоносії
шляхом підписання повноважними
представниками сторін додаткової
угоди, що є невід'ємною частиною даного
договору. До ціни товару включена
вартість пакування, маркування та
сертифікації товару.

Згідно розділу "Перехід ризиків, права
власності" право власності на товар
переходить від продавця до покупця з
дати, вказаної у видатковій накладній,
виданій продавцем на поставку даної
партії товару (Розділ Договору "Перехід
ризиків, права власності").

Договір вступає в дію з моменту його
підписання сторонами і діє до 31 грудня
2010 року. Даний договір може бути
пролонгований шляхом підписання
додаткової угоди повноважними
представниками сторін.

Додатковими угодами до Договору №3 від
20.12.2011р. та №4 від 25.12.2012р. строк дії
Договору було продовжено по 31.12.2012 р. та
по 31.12.2013 р. відповідно.

Додатком №5 від 27.04.2012р. до Договору
сторони погодили Специфікацію товару
на загальну суму 271488,00 грн. Вказаним
додатком також погоджені умови оплати:
покупцю товарний кредит на протязі 30
календарних днів.

На виконання умов договору, продавець
поставив покупцю товар на загальну
суму 280249,95 грн., що підтверджується
видатковими накладними №КО-0000093 від
25.03.2013р. та №КО-0000094 від 25.03.2013р.

Проте, відповідач, в свою чергу,
частково розрахувався за поставлений
товар, а саме, сплативши: 12.03.2013р. у сумі
26640,00 грн.; 20.03.2013р. у сумі 70000,00 грн.;
15.05.2013р. у сумі 10000,00 грн.; 24.07.2013р. у сумі
10000,00 грн.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань з
оплати поставленого товару,
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 163609,95 грн.

Предметом спору у даній справі є
невиконання відповідачем обов'язку за
спірним договором, щодо здійснення
розрахунків за поставлений товар.

За ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму

Згідно п.1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем не надано
доказів сплати заборгованості за
спірним договором, господарський суд
дійшов обґрунтованого висновку про
доведеність позовних вимог в частині
стягнення основної заборгованості за
поставлений товар в розмірі - 163609,95 грн.

Відповідно до ст.548 ЦК України
виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом.
Виконання зобов'язання може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання (ч.ч.2,3 ст.549 ЦК
України.)

Розділом договору "Відповідальність
сторін" сторони погодили, що за
порушення строків оплати покупець
сплачує продавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми несплаченого товару за кожен день
прострочки платежу, загальна сума пені
не може перевищувати 2% від суми
простроченої заборгованості.

Оскільки порушення строків оплати
поставленого товару має місце,
господарський суд правомірно стягнув з
відповідача на користь позивача пеню у
розмірі 3472,19 грн. за період з 16.05.2013р. по
24.07.2013р., згідно розрахунку зробленому
позивачем.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку з тим, що відповідач не
сплатив заборгованість за поставлений
товар, господарським судом правомірно
стягнуто з відповідача на користь
позивача 3% річних у розмірі 984,58 грн. за
загальний період прострочення
виконання грошового зобов'язання з
16.05.2013р. по 24.07.2013р.

Колегія суддів вважає безпідставним
посилання відповідача на неналежне
повідомлення його про час та місце
розгляду даної справи судом першої
інстанції, з огляду на таке.

Ухвалою господарського суду від 02.10.2013
р. порушено провадження у даній справі,
розгляд справи призначено на 22.10.2013 р.,
копія цієї ухвали надіслана сторонам у
справі 03.10.2013 р., про що свідчить
відмітка в лівому нижньому куті на
зворотному боці ухвали.

Ухвалою господарського суду від 22.10.2013
р., у зв'язку з неявкою сторін, розгляд
справи відкладено до 12.11.2013р., копії
даної ухвали надіслана сторонам 23.10.2013
р. та отримана відповідачем 04.11.2013 р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Ухвалою господарського суду від 12.11.2013
р., за клопотанням відповідача розгляд
справи відкладено до 27.11.2013 р., копія
згаданої ухвали надіслана сторонам
13.11.2013 р.

Зі змісту пп.4.1., 4.2. п.4 Нормативів і
нормативних строків пересилання
поштових відправлень та поштових
переказів, затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 12 грудня 2007 р. №1149
вбачається, що нормативні строки
пересилання письмової кореспонденції
операторами поштового зв'язку (без
урахування вихідних днів об'єктів
поштового зв'язку) не може перевищувати
7 днів.

Таким чином, відповідач був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду даної справи судом першої
інстанції.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції є правомірним, відповідає
обставинам, матеріалам справи і при
його винесенні судом не були порушені
норми матеріального та процесуального
права, а тому відсутні підстави для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 101-103, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Просто
Ресурси" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 27.11.2013р.
у справі № 904/7595/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України.

Постанова складена в повному обсязі
17.02.2014 р.

Головуючий суддя
В.О.Кузнецов

Судді
П.П.Павловський

І.М.Науменко