м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14760/13 10.02.14

За позовом: Приватного акціонерного
товариство "Страхова компанія
"Інгосстрах"

до: Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія"

про: відшкодування шкоди в
порядку регресу у розмірі 18 043,80 грн.

Суддя Капцова Т.П.

Представники:

від позивача Діденко І.В. -
пред.за довір.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інгосстрах"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Приватного акціонерного товариства
"Українська пожежно-страхова компанія"
про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 18043,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що 30.03.2012 р. в м.
Луганську, по вул. 4-й Лутугінський
проїзд, сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного
засобу «АЗЛК 412», державний
реєстраційний номер 2283IAX, під
керуванням Чипилина Р. С., що належить
Чипилиній О. М., та транспортного
засобу «DAEWOO Matіs», державний
реєстраційний номер BB0926BK, під
керуванням Кужельної Ю.В. Позивач
вказує, що ним, як страховиком,
виплачено страхувальнику Кужельній
Ю.В. страхове відшкодування, внаслідок
чого, до позивача, в порядку ст. 1191
Цивільного кодексу України перейшло
право вимоги (регресу) в межах
здійснених фактичних затрат та ліміту
відповідальності до відповідача, як до
особи, якою застраховано
цивільно-правову відповідальність
особи з вини якої сталася ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.08.13р. порушено провадження у
справі №910/14760/13та призначено справу до
розгляду на 19.09.13р.

У судове засідання 19.09.13р. представники
сторін з'явилися. Представником
відповідача подано письмові пояснення,
відповідно до яких відповідач
зазначав, що оцінювачем Кацара Ю.В. на
замовлення відповідача було складено
ремонтну калькуляцію №6506 від 28.01.2013р.,
якою визначено вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу "Daewoo Matiz MX E93",
державний реєстраційний номер ВВ0926ВК
яка становить 16757,95 грн. Також,
відповідач зазначив, що відповідно до
полісу №АВ/0813895 франшиза, яка
утримується при виплаті страхового
відшкодування, складає 500,00 грн., у
зв'язку з чим, розмір страхового
відшкодування в порядку регресу, на
думку відповідача повинен складати
16257,95 грн. (16757,95 грн. -500,00 грн. = 16257,95 грн.).

У судовому засіданні 19.09.13р.
оголошувалася перерва до 30.09.13р.

У судове засідання 30.09.13р. з'явився
представник позивача. Представник
відповідача у судове засідання не
з'явився про причини неявки
повноважного представника суд не
повідомлено. У судовому засіданні
представником позивача надано
пояснення по справі та зазначено, що
відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження
№126/02/12-27 від 19.06.12р. вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу "Daewoo Matiz MX E93"
складає 18811,90 грн., у зв'язку з чим,
просив суд задовольнити позовні вимоги
про стягнення 18043,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.13р. у справі №910/14760/13
призначено судову автотоварознавчу
експертизу, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз. На
вирішення експертизи проставлене
питання щодо визначення вартості
відновлювального ремонту
транспортного засобу "Daewoo Matiz MX E93",
державний реєстраційний номер ВВ0926ВК з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складових станом на
30.03.12р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.13р. зупинено провадження
у справі № 910/14760/13, у зв'язку з
призначенням судової
автотоварознавчої експертизи.

28.10.2013р. на адресу Господарського суду
міста Києві надійшов лист вх.№06-17.2/1553
від 28.10.2013р. Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз з проханням вирішити питання
про здійснення попередньої оплати
експертизи, яка ухвалою суду покладена
на Приватне акціонерне товариство
"Українська пожежно-страхова компанія"
та забезпечити виконання клопотання
судових експертів Грищенка О.В. та
Берегового С.В. про надання матеріалів,
необхідних для проведення експертизи.

Господарським судом міста Києва листом
№06-37.1/41 від 28.10.13р. повідомлено сторін
про необхідність виконання вимог
експертів Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

15.01.2014р. до суду надійшов лист
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз №10563/13-54
від 26.12.2013р., яким останній повернув
матеріали справи №910/14760/13 без
виконання ухвали суду про призначення
у справі судової автотоварознавчої
експертизи від 30.09.13р. Крім того,
Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз
надіслано повідомлення про
неможливість надання висновку №10563/13-54
від 26.12.13р., у зв'язку з невиконанням
клопотання експертів щодо надання для
огляду об'єкта дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.01.14р. поновлено провадження
у справі №910/14760/13 та призначено розгляд
справи на 03.02.14р.

У судове засідання 03.02.14р. з'явився
представник позивача. Представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, про причини неявки
повноважного представника суд не
повідомлено.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.02.14р. відкладено розгляд
справи на 10.02.2014р.

У судове засідання 10.02.14р. представник
позивача з'явився та надав пояснення по
справі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив.

В матеріалах справи містяться
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, які
свідчать про те, що відповідачем 12.08.13р.
та 28.01.14р. було отримано ухвалу суду про
порушення провадження у справі від
02.08.13р. та ухвалу суду від 24.01.14р., у
зв'язку з чим, відповідач був
повідомлений про дату та час розгляду
справи судом.

З огляду на те, що ухвала суду про
порушення провадження у справі від
12.08.13 року та ухвала суду від 28.01.2014 р.
були надіслані судом за адресою
відповідача, зазначеною в позовній
заяві, яка збігається з адресою
відповідача, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, відповідач
вважається повідомленим про час та
місце розгляду справи (ст.64 ГПК
України).

Оскільки відповідач не з'явився у
судове засідання, не зважаючи на
належне повідомлення про час та місце
судового засідання, надав суду
пояснення по справі, суд вважає за
можливе розглядати справу за
відсутності представника відповідача.

10.02.2014р. у судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені ним позовні вимоги.

У судовому засіданні 10.02.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
(далі-ГПК України) судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2008 р. між Закритим акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Інгосстрах» (страховик) та Кужельною
Ю. В. (страхувальник) укладено
Договір страхування наземного
транспорту №LGH1AN16920014 від 21.10.2008 р.,
відповідно до якого було
застраховано майнові інтереси
страхувальника пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом
«DAEWOO Matіs», державний реєстраційний
номер BB0926BK.

30.03.2012 р. в м.Луганську, по вул. 4-й
Лутугінський проїзд, сталась
дорожньо-транспортна пригода за
участю транспортного засобу «АЗЛК
412», державний реєстраційний номер
2283IAX, під керуванням Чипилина Р. С., що
належить Чипилиній О. М., та
транспортного засобу «DAEWOO Matіs»,
державний реєстраційний номер BB0926BK,
під керуванням Кужельної Ю.В., що
вбачається з Довідки про
дорожньо-транспортну пригоду №8984232,
видану ВДАІ м.Луганськ.

Як вбачається з матеріалів справи
транспортний засіб «DAEWOO Matіs»,
державний реєстраційний номер BB0926BK
отримав механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного
суду м.Луганська від 20.04.2012 р. водія
автомобіля «АЗЛК 412», державний
реєстраційний номер 2283IAX, визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу.

Відповідно до Висновку експертного
автотоварознавчого дослідження
№126/02/12-27 від 19.06.2012р., вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу «DAEWOO Matis»,
державний реєстраційний номер BB0926BK,
з урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, склала 18811,90 грн.

Страховим актом № И-2715 від 03.08.2012 р.
пошкодження транспортного засобу
марки «DAEWOO Matis», державний
реєстраційний номер BB0926BK, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 30.03.2012 р., визнано позивачем
страховим випадком та призначено до
виплати в якості страхового
відшкодування 18893,80 грн.

Позивачем здійснено виплату
страхового відшкодування за Договором
страхувальнику Кужельній Ю.В. у розмірі
18 543,80 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №8798 від 06.08.2012р.

Відповідно до ч.1 статті 1191 Цивільного
кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
вимоги до відповідальної за збитки
особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з листа Моторно
(транспортного) страхового бюро
України №7/2-28/26312 від 25.09.2013р.
станом на дату ДТП, цивільно-правова
відповідальність водія транспортного
засобу марки «АЗЛК 412», державний
реєстраційний номер 2283IAX була
застрахована відповідачем згідно з
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АВ/813895.

Згідно інформації з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АВ/813895 ліміт відповідальності
за шкоду, заподіяну майну третіх осіб
встановлено у розмірі 50000,00 грн., розмір
франшизи - 500 грн.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова
відповідальність водія Чипилина Р. С.
за шкоду, заподіяну майну третіх осіб
внаслідок експлуатації транспортного
засобу «АЗЛК 412», державний
реєстраційний номер 2283IAX застраховано
відповідачем, то саме відповідач
зобов'язаний відшкодувати шкоду,
заподіяну позивачу в порядку регресу в
межах ліміту відповідальності.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, положення Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачають відшкодування
страховиком цивільно-правової
відповідальності лише оціненої шкоди,
тобто вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу, визначеної за результатами
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності оцінки.

Правові засади здійснення оцінки
майна, майнових прав та професійної
оціночної діяльності в Україні, її
державного та громадського
регулювання, забезпечення створення
системи незалежної оцінки майна з
метою захисту законних інтересів
держави та інших суб'єктів
правовідносин у питаннях оцінки майна,
майнових прав та використання її
результатів визначені Законом України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні".

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" оцінка майна проводиться у
випадках, встановлених законодавством
України, міжнародними угодами, на
підставі договору, а також на вимогу
однієї з сторін угоди та за згодою
сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках, зокрема,
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" процедури оцінки майна
встановлюються нормативно-правовими
актами з оцінки майна. У випадках
проведення незалежної оцінки майна
складається звіт про оцінку майна. У
випадках самостійного проведення
оцінки майна органом державної влади
або органом місцевого самоврядування
складається акт оцінки майна. Вимоги до
звітів про оцінку майна та актів оцінки
майна встановлюються відповідно до
статті 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні" звіт про оцінку майна є
документом, що містить висновки про
вартість майна та підтверджує виконані
процедури з оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання відповідно до договору.
Звіт підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

Як вбачається з ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", оцінювачами можуть бути
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які склали
кваліфікаційний іспит та одержали
кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
відповідно до вимог цього Закону.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про те, що належним доказом в
підтвердження оціненого розміру
реальної вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу з урахуванням значення
коефіцієнту його фізичного зносу є
саме звіт суб'єкта оціночної
діяльності про визначення вартості
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу в
результаті його пошкодження в ДТП,
складання якого є обов'язковим при
визначення збитків, що підлягають
відшкодуванню згідно вимог Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів".

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України у справі №910/1333/13 від 30.07.2013 р.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог у заявленому позивачем
розмірі, відповідач зазначає, що
Висновок експертного
автотоварознавчого дослідження
№126/02/12-27 від 19.06.2012р., яким визначено
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу "Daewoo Matiz MX E93",
державний реєстраційний номер ВВ0926ВК у
розмірі 18811,90 грн. не є документом,
складеним за результатом проведення
судової автотоварознавчої експертизи,
в той час, як згідно ремонтної
калькуляції №6506 від 28.01.2013р., складеної
оцінювачем Кацара Ю.В. на замовлення
відповідача, вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу "Daewoo Matiz MX E93",
державний реєстраційний номер ВВ0926ВК
становить 16757,95 грн. Відповідач
зазначає, що відповідно до полісу
№АВ/0813895 розмір франшизи складає 500,00
грн., у зв'язку з чим, розмір страхового
відшкодування в порядку регресу, на
думку відповідача, повинен складати
16257,95 грн.

Однак, заперечення представника
відповідача не беруться судом до уваги
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.13р. у справі №910/14760/13 було
призначено судову автотоварознавчу
експертизу, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз, та
зобов'язано відповідача здійснити
попередню оплату експертизи,
відповідно до виставленого експертною
установою рахунку, докази чого надати
суду. На вирішення експертизи було
поставлене питання визначення
вартості відновлювального ремонту
транспортного засобу "Daewoo Matiz MX E93",
державний реєстраційний номер ВВ0926ВК з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складових станом на
30.03.12.

Листом вх.№06-17.2/1553 від 28.10.2013р.
Київський науково-дослідний інститут
судових експертиз звернувся з
проханням вирішити питання про
здійснення попередньої оплати
експертизи, яка ухвалою суду покладена
на Приватне акціонерне товариство
"Українська пожежно-страхова компанія"
та забезпечити виконання клопотання
судових експертів Грищенка О.В. та
Берегового С.В. про надання матеріалів,
необхідних для проведення експертизи.

Господарським судом міста Києва листом
№06-37.1/41 від 28.10.13р. повідомлено сторін
про необхідність виконання вимог
експертів Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Листом №10563/13-54 від 26.12.2013р. Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз повернуто матеріали справи
№910/14760/13 без виконання ухвали суду про
призначення у справі судової
автотоварознавчої експертизи від
30.09.13р. Крім того, Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз надіслано повідомлення про
неможливість надання висновку №10563/13-54
від 26.12.13р., у зв'язку з невиконанням
клопотання експертів щодо надання для
огляду об'єкта дослідження.

Відповідачем доказів оплати
експертизи, призначеної ухвалою
Господарського суду міста Києва від
30.09.13р. суду не надано, про поважність
причин невиконання вимог ухвали суду
від 30.09.13р. та клопотання судових
експертів Грищенка О.В. та Берегового
С.В. не повідомлено.

Таким чином, відповідачем належними
доказами не спростовано те, що вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу "Daewoo Matiz MX E93",
державний реєстраційний номер ВВ0926ВК
складає 16757,95 грн., а тому суд виходить з
вартості відновлювального ремонту
транспортного засобу "Daewoo Matiz MX E93",
державний реєстраційний номер ВВ0926ВК,
визначеної оцінювачем у Висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження №126/02/12-27 від 19.06.2012р.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 ст.12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

За таких підстав, відповідач
зобов'язаний відшкодувати позивачу в
межах ліміту відповідальності за
вирахуванням франшизи суму грошових
коштів у розмірі 18 043,80 грн. (18 543,80 грн. -
500 грн. = 18 043,80 грн.).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на момент
виплати страхового відшкодування),
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника.

Зазначена норма передбачає наявність у
страховика права на пред'явлення
регресного позову, а не вимоги до особи,
відповідальної за завданий збиток.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 9 липня 2002 року №
15-рп/2002 кожна особа має право вільно
обирати незаборонений законом спосіб
захисту прав і свобод, у тому числі й
судовий. Можливість судового захисту
не може бути поставлена законом, іншими
нормативно-правовими актами у
залежність від використання суб'єктом
правовідносин інших засобів правового
захисту. Держава може стимулювати
вирішення правових спорів у межах
досудових процедур, однак їх
використання є правом, а не обов'язком
особи, яка потребує такого захисту.

Як вказав Верховний Суд України в своїй
Постанові від 28.08.2012р., позивач отримує
право вимоги потерпілої особи після
виплати останній страхового
відшкодування та не зобов'язаний
звертатися безпосередньо до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
або до особи, у якої застраховано її
цивільно-правову відповідальність, з
вимогою виплати матеріального
відшкодування.

Відповідно до зазначеного вище
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інгосстрах"
реалізувало своє право шляхом подачі
позову про відшкодування шкоди
безпосередньо до суду.

Відповідачем належними доказами не
доведено факт виплати позивачу
страхового відшкодування у розмірі
18043,80 грн.

Таким чином, оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача страхового
відшкодування у розмірі 18043,80 грн.
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.33, 34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" (04060, м.Київ,
вул.Фрунзе, буд.40, ) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах" (49094, м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна перемоги, буд.32, ) страхове відшкодування в
сумі 18 043 (вісімнадцять тисяч сорок три)
грн. 80 коп. та 1720 (тисячу сімсот
двадцять) грн. 50 коп. - суми судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 17.02.2014 р.

Суддя
Капцова Т.П.