м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» в особі Київської
міської дирекції УДППЗ «Укрпошта»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Ваш Дім»
про визнання обов»язків
орендодавця за договором оренди
Суддя Трофименко Т.Ю.
Представники сторін:
Від позивача: Гибало О.В. - по дов.
№12-40 від 20.01.2014р.
Карманов А.М. - по дов.
№12-177 від 16.08.2013р.
Від відповідача: Нікітіна - Дудікова
Г.Ю. - по дов. №б/н від 24.05.2012р.
Обставини справи:
На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» в особі
Київської міської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Ваш Дім»
покладення на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія Ваш Дім»
обов'язки орендодавця за договором
оренди нежитлового приміщення по вул..
Гоголівська, 1-3 у м. Києві №521/7-61/-1208 від
заборону Товариству з обмеженою
відповідальністю «Компанія Ваш Дім»
чинити перешкоди Українському
державному підприємству поштового
зв'язку «Укрпошта» в особі Київської
міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» у
користуванні орендованим нежитловим
приміщенням по вул. Гоголівська, 1-3 у м.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.12.2013р. порушено провадження
призначено у судовому засіданні на
22.01.2014 р. за участю представників
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.01.2014 р. призначено
Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
22.01.2014 р. доручено розгляд справи №
Трофименко Т.Ю. (головуюча), Ярмак О.М.,
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято колегією до свого провадження
та призначено справу до розгляду на
В судовому засіданні 05.02.2014р.
представники позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.
Вимоги вмотивовані тим, що 01.06.2010 року
між Управлінням з питань комунального
майна, приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м. Києві ради
та Київською міською дирекцією
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "УКРПОШТА» було
укладено договір за № 521/7-61/-1208 оренди
нежитлових приміщень, в тому числі, по
вул. Гоголівська, 1-3 в місті Києві,
загальною площею 176,8 кв. м. для
розміщення поштового відділення. Строк
дії договору визначено до 31.05.2011 року з
автоматичною пролонгацією його у разі
відсутності заяви від однієї із сторін
про припинення або зміну договору.
Оскільки заяв від сторін договору про
його зміну або розірвання не надходило,
договір оренди вважається
пролонгованим до 31.05.2014 року.
14.09.2011 року ТОВ "Компанія Ваш Дім"
зареєструвала право власності на
вказані приміщення на підставі рішення
Господарського суду м. Києва від 30.06.2011
року у справі № 6/133, у зв'язку з чим до
нового власника перейшли права та
обов'язки орендодавця за вказаним
договором. Оскільки товариство
відмовляється добровільно оформити
орендні правовідносини з УДППЗ
"Укрпошта", останнє вимушено звернутися
з відповідним позовом до суду.
Крім того, позивач вважає, що
відповідач своїми діями перешкоджає в
користуванні зазначеним майном, тому
він має право вимагати заборонити ТОВ
"Компанія Ваш Дім" чинити перешкоди у
користуванні орендованими
Відповідач проти позову заперечує.
Заперечення мотивовані тим, що
рішенням суду по іншій справі
встановлено, що дія договору оренди №
521/7-61/-1208 від 01.06.2010 р. закінчилася 31.05.2011
року. За такими обставинами вимога
позивача щодо покладення на
відповідача обов'язків орендодавця за
цим договором являється незаконною,
тому в її задоволені слід відмовити.
Щодо іншої вимоги позивача - заборони
чинити перешкоди у користуванні
орендованими нежитловими
приміщеннями, то вона також не підлягає
задоволенню, оскільки по суті
являється похідною від першої вимоги.

В судових засіданнях 05.02.2014р., 12.02.2014р.
оголошувались перерви відповідно до
ст.77 Господарського процесуального
кодексу України.

24.02.2014р. через відділ діловодство
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшла заява про уточнення
позовних вимог, відповідно до даної
заяви позивач просить:

Покласти на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія Ваш Дім»
обов'язки орендодавця за договором
оренди нежитлового приміщення по вул.
Гоголівська, 1-3 у м. Києві №521/7-61/-1208 від
01.06.2010р., в частині нежитлового
приміщення загальною площею 176, 8 кв.м.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України договір - є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків. Цивільні права і обов'язки
виникають як з передбачених законом
договорів, так і з договорів, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного
права, яка визначається як
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. До зобов'язань, що виникають
з договорів, застосовуються загальні
положення про зобов'язання, якщо інше
не випливає із закону або самого
договору. Як і будь-який правочин, він є
вольовим актом, оскільки виражає
спільну волю сторін, що втілюється у
договорі. Змістом договору є, власне, ті
умови, на яких сторони погоджуються
виконувати договір, і вони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань.

01.06.2010 року між Управлінням з питань
комунального майна, приватизації та
підприємництва Шевченківської
районної у місті Києві ради та
Київською міською дирекцією
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "УКРПОШТА» (надалі
позивач) було укладено договір за №
521/7-61/-1208 оренди нежитлових приміщень, в
тому числі, по вул. Гоголівська, 1-3 в
місті Києві, загальною площею 176,8 кв. м.

Згідно пункту 8. 2. вказаного договору
строк його дії встановлений з 01.06.2010
року по 31.05.2011 року.

Позивач продовжує користатися
спірними приміщеннями і після сплину
строку договору оренди нежитлових
приміщень № 521/7-61/-1208 від 01.06.2010 року та
займає їх на момент розгляду даного
спору.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.09.2012 року визнано недійсним
договір оренди нерухомого майна -
вбудованих нежилих приміщень
розташованих на 1-му поверху літери А
будинку літер. А по вул. Гоголівська, 1-3
в місті Києві, які позначені на
експлікації до поверхового плану за №
94а, загальною площею 176,8 кв. м.,
укладений 29.06.2011 року між
Житлово-будівельним кооперативом "5-й
Радянський" та Українським державним
підприємством поштового зв'язку
"УКРПОШТА" та стягнуто з Українського
ДП поштового зв'язку "УКРПОШТА" на
користь ТОВ "КОМПАНІЯ ВАШ ДІМ"» збитки в
сумі 148 тисяч 800 грн. та суму судового
збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2012 року
рішення суду першої інстанції було
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 25.02.2013 року судові рішення у
справі № 5011-36/7321-2012 були залишені без
змін.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" визначає, що термін договору
оренди визначається за погодженням
сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 Господарського
кодексу України договір оренди
припиняється у разі закінчення строку,
на який його було укладено.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
особи.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2012 р. у
справі № 5011-36/7321-2012 встановлено, що дія
договору оренди від 01.06.2010 р.
закінчилася 31.05.2011 року.

Крім того, рішенням господарського
суду м. Києва у справі № 5011-36/7321-2012 від
17.09.2012 року встановлений факт
безпідставного набуття та збереження
майна (спірних нежилих приміщень) КМД
Українського ДППЗ "УКРПОШТА» за
рахунок іншої особи - ТОВ «КОМПАНІЯ
ВАШ ДІМ».

Якщо договір та обставини його
виконання були предметом дослідження
по одній справі між тими ж сторонами, за
результатом розгляду якої винесено
рішення, що набрало законної сили, то
суд не має знов розглядати обставини
його укладання.

Згідно п. 2.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" не потребують
доказування преюдиціальні факти, тобто
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) у процесі розгляду
іншої справи, в якій беруть участь ті
самі сторони, в тому числі і в тих
випадках, коли в іншому спорі сторони
мали інший процесуальний статус
(наприклад, позивач у даній справі був
відповідачем в іншій, а відповідач у
даній справі - позивачем в іншій).

Це положення узгоджується із
міжнародною Конвенцією про захист прав
і основних свобод людини, до якої
України приєдналась у 1997 році, а відтак,
у відповідності із 10 ЦК України норми
цієї Конвенції є частиною
національного цивільного
законодавства України з пріоритетом
саме норм Конвенції, згідно з якою
одним із основних елементів права є
принцип правової впевненості, який
серед іншого передбачає, що в
будь-якому спорі рішення суду, яке
набрало законної сили, не може бути
поставлено під сумнів.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1
Конвенції про захист прав та свобод
людини, рішенні Європейського суду з
прав людини від 25.07.2002 року у справі за
заявою № 48553/99 "Совгрансавто-Холдінг"
проти України", а також рішенні
Європейського суду з прав людини від
28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95
"Брумареску проти Румунії" зазначено,
що існує усталена судова практика
конвенційних органів щодо визначення
основним елементом верховенства права
принципу правової певності, який
передбачає серед іншого і те, що у
будь-якому спорі рішення суду, яке
вступило в законну силу, не може бути
поставлено під сумнів.

Таким чином, суд вважає встановленим
факт припинення договору № 521/7-61/-1208 від
01.06.2010 року з 31.05.2011 року підставі ч. 2 ст.
35 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки сторони по
даній справі брали участь у розгляді
справи № 5011-36/7321-2012.

Крім того, судовими рішеннями у справі
№ 5011-36/7321-2012 від 17.09.2012 року
встановлено, що рішенням
господарського суду м. Києва від 30.06.2011
року у справі № 6/133, яке у
встановленому порядку набрало
законної сили, право власності на
нежитлове приміщення, що розташоване
на 1-му поверху по вул. Гоголівська, 1-3 в
місті Києві, загальною площею 176,8 кв. м,
визнане за Товариством з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ ВАШ ДІМ»
(надалі позивач)

14.09.2011 року позивачем проведено
державну реєстрацію права власності на
вказані приміщення в КП Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна.

Крім того, що вказані обставини
встановлені рішенням суду під час
розгляду справи, в якій брали участь
обидві сторони, позивач також
посилається на дані обставини як на
одну із підстав позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Державна реєстрація права власності на
нерухоме майно здійснюється
відповідно до вимог Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень» (в
редакції Закону № 1878-VI від 11.02.2010 року).

Відповідно ч. 1 статті 2, ч. ч. 1, 3 статі 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом винесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Державна
реєстрація прав є обов'язковою і права
на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають саме з моменту
такої реєстрації.

Таким чином, відповідач набув право
власності на нежитлове приміщення, що
розташоване на 1-му поверху по вул.
Гоголівська, 1-3 в місті Києві, загальною
площею 176,8 кв. м, з 14.09.2011 року.

Оскільки дія договору оренди спірних
приміщень по вул. Гоголівська, 1-3 в
місті Києві № 521/7-61/-1208 від 01.06.2010 р.
закінчилася 31.05.2011 року, тобто раніше,
ніж відповідач набув права власності
на них, а інший договір оренди цих
приміщень, укладений 29.06.2011 року між ЖБК
"5-й Радянський" та УДППЗ "УКРПОШТА"
визнано недійсним за рішенням суду №
5011-36/7321-2012, яке набрало законної сили,
суд приходить до висновку, що на момент
набуття відповідачем права власності
на вищевказані приміщення, дані
приміщення не були предметом договору
оренди, стороною якого як орендар був
позивач.

Згідно до ч. 1 ст. 770 ЦК у разі зміни
власника речі, переданої у найм, до
нового власника переходять права та
обов'язки наймодавця.

Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК власник володіє,
користується, розпоряджується своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

На підставі ч.6 ст. 319 ЦК діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановленим законом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у зв'язку з припиненням 31.05.2011 року
дії договору оренди спірних приміщень
по вул. Гоголівська, 1-3 в місті Києві №
521/7-61/-1208, тобто раніше, ніж відповідач
набув права власності на ці приміщення,
дія договору оренди не може бути
поновленою, а отже на відповідача не
можуть бути покладені обов'язки
орендодавця за договором № 521/7-61/-1208 від
01.06.2010 р.

Посилання позивача на лист відповідача
від 15.12.2011 року з пропозицією оформити
орендні правовідносини та на причини
не надання своєчасної відповіді на цей
лист:

неналежне засвідчення копій
документів, не відповідність змісту
довіреності особи, яка підписала лист
приписам ст. 1003 ЦК, на аналогічний лист
відповідача від 11.01.2012 року, відповідь
позивача на лист відповідача від 17.01.2012
р. від 26.04.2012.р, , якою позивач повідомив,
що не заперечує проти внесення змін до
договору оренди в частині зміни
орендодавця, лист позивача від 17.07.2012 р.
з проханням повідомити банківські
реквізити для перерахування коштів за
оренду приміщень, які, на думку
позивача, свідчать про його наміри
оформлення правовідносин з
відповідачем по договору оренди від
01.06.2010 р., не приймаються судом до уваги,
оскільки на момент здійснення всіх цих
дій, цей договір, як встановив суд, вже
був припинений.

Крім того, суд враховує, що рішенням у
справі № 5011-36/7321-2012 від 17.09.2012 року
встановлено, що 31.01.2012 року ТОВ
«КОМПАНІЯ ВАШ ДІМ» уклало договір
оренди належних йому приміщень з ТОВ
«Агрегатор мобільного контенту».
Згідно п. 1.1. договору від 31.01.2012 року
орендодавець передає, а орендар (ТОВ
«Агрегатор мобільного контенту»)
приймає в тимчасове платне
користування вбудовані нежилі
приміщення, розташовані на 1-му поверху
літери А будинку літер. А по вул.
Гоголівська, 1-3 в місті Києві, загальною
площею 176,8 кв. м.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.09.2012 року по цій справі, яке
набрало законної сили, стягнуто з УДППЗ
"УКРПОШТА" на користь ТОВ "КОМПАНІЯ ВАШ
ДІМ" збитки внаслідок не отримання
орендної плати за договором від 31.01.2012
р. в сумі 111 600 грн..

Таким чином, подані позивачем докази не
свідчать про чинність договору оренди
№ 521/7-61/-1208 на момент розгляду даної
справи та не спростовують висновок
суду щодо його припинення 31.05.2011 року.

За таких обставина суд вважає позовні
вимоги необгрунтованими, а тому
такими, що не підлягають задоволенню в
цій частині.

Вимога позивача - заборонити
відповідачу чинити перешкоди у
користуванні орендованими нежитловими
приміщеннями обумовлена тим, що
позивач являється орендарем спірних
приміщень, що спростовано судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

У позовній заяві в цій частині не
зазначено, які саме перешкоди позивачу
створює відповідач, до порушення яких
прав це призвело та не наведені докази
на підтвердження цих обставин, що
свідчить про необґрунтованість та
недоведеність цієї вимоги, тому в її
задоволені слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального України судові витрати
покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 43, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 27.02.2014 р.

Колегія суддів
Трофименко Т. Ю. (головуюча)

Борисенко І.І.

Ярмак О.М.