ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2014 р.
Справа № 914/4528/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Р.Матвіїва, при секретарі
судового засідання Н.Фартушку,
розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кен-Пак Яворів», м.
Яворів, Львівська область;

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»,
м. Львів;

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Національний Банк
України в особі Управління
Національного банку України у
Львівській області;

про: зобов'язання виконати платіжне
доручення про списання та
перерахування коштів з рахунку.

У судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: Крупенко Н.В. - представник на
підставі довіреності б/н від 30.09.2013
року;

відповідача: Бороха Ю.П. - представник
на підставі довіреності № 6884 від 29.11.2013
року;

третьої особи: не з'явився.

Обставини розгляду справи. Ухвалою суд
від 02.12.2013 року прийнято до розгляду
позовну заяву та порушено провадження
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кен-Пак
Яворів» до Публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» про
зобов'язання виконати платіжне
доручення про списання та
перерахування коштів з рахунку.
Розгляд справи призначено на 17.12.2013
року.

У судовому засіданні 17.12.2013 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав. Представник відповідача
подав відзив на позовну заяву. Судом
оголошено перерву в судовому засіданні
до 28.01.2014 року.

У судовому засіданні 28.01.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав. Представник відповідача
подав клопотання про залучення до
участі у даній справі третю особу, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача. З
метою вирішення заявленого клопотання
судом оголошено перерву в судовому
засіданні до 29.01.2014 року.

У судовому засіданні 29.01.2014 року
представник відповідача подав
клопотання про продовження строку
розгляду справи та про залучення до
участі у даній справі Національного
Банку України в особі Управління
Національного банку України у
Львівській області в процесуальному
статусі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача. Представник
позивача проти заявленого клопотання в
частині залучення третьої особи
заперечив. Судом задоволено заявлені
клопотання: залучено до участі у справі
Національний Банк України в особі
Управління Національного банку
України у Львівській області в
процесуальному статусі третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача,
продовжено строк розгляду справи на
п'ятнадцять днів і відкладено розгляд
справи на 11.02.2014 року.

У судове засідання 11.02.2014 року
представник позивача подав докази
виконання вимог попередньої ухвали
суду. Судом відкладено розгляд справи
на 14.02.2014 року.

У судовому засіданні 14.02.2014 року судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Від фіксації судового процесу
технічними засобами представники
сторін відмовилися.

Представникам сторін, що брали участь в
судовому засіданні, роз'яснено зміст
ст. ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України щодо їх
прав та обов'язків, зокрема про право
заявляти відводи судді.

Суть спору. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кен-Пак Яворів»
(надалі по тексту рішення - позивач,
клієнт згідно з договором) звернулося
до суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
(надалі по тексту рішення - відповідач,
банк згідно з договором) з вимогою про
зобов'язання виконати платіжне
доручення про списання та
перерахування коштів з рахунку.

Між сторонами було укладено договір
банківського рахунку, відповідно до
якого банк надає послуги, пов'язані з
відкриттям позивачу поточного рахунку,
переказом грошей з рахунку/на рахунок,
а також здійснення по цьому рахунку
інших операцій. Позивач вважає своє
право порушеним з огляду на той факт, що
відповідачем не вчинено дій по
платіжному дорученню в іноземній
валюті про списання з валютного
рахунку позивача коштів та
перерахування їх вказаному суб'єкту.

Представник відповідача подав відзив
на позовну заяву, з позовними вимогами
не погодився, вважає їх безпідставними,
а свої дії правомірними.

Третя особа у судові засідання явки
представника не забезпечила, пояснень
по суті спору не подавала.

У процесі розгляду справи суд
встановив наступне. 02 жовтня 2007 року
між сторонами укладено договір
банківського рахунку (юридичних осіб,
фізичних осіб-приватних підприємців),
надалі по тексту рішення - договір.

Предметом договору згідно з п. 1.1 є
послуги, що надаються банком клієнту,
які пов'язані із відкриттям йому
поточного рахунку, переказом грошей з
рахунку/на рахунок клієнта, видачею
йому грошей у готівковій формі, а також
здійснення по цьому рахунку інших
операцій, передбачених чинним
законодавством України і цим
договором.

Відповідно до пункту 2 договору банк
відкриває клієнту поточний рахунок №
194 в національній валюті та/або №
194 в іноземній валюті (долар США,
євро) на умовах та в порядку,
передбаченому чинним законодавством
та цим договором. Банк зобов'язався
відкрити відкрити клієнту поточний
рахунок протягом 10 календарних днів
після надання ним всіх необхідних
документів.

13.11.2013 року позивач подав відповідачу
платіжне доручення в іноземній валюті
№ 25 від 07.11.2013 року про списання з
валютного рахунка позивача 16 064, 04 євро
та перерахування цих коштів на рахунок
ООО «Кэн-Пак» (Росія). Перерахування цих
коштів здійснювалось на виконання
претензії № 112 від 24.10.13 року відповідно
до умов контракту № RU45096322/2011/00003 від
04.03.2011 року, про що зазначено у
відповідній графі платіжного
доручення. До платіжного доручення
додано документи, на підставі яких
здійснювалося перерахування коштів в
іноземній валюті, а саме копія
контракту № RU45096322/2011/00003 від 04.03.2011 року,
копія претензії № 112 від 24.10.13 року,
копія претензії від 02.09.2013 року, копія
акту експертизи № 026-28-00139 від 01.02.2013
року.

Відповідно до п. 3.7 договору для
виконання розрахункових документів в
іноземній валюті, що надійшли протягом
операційного часу,банк обробляє ці
розрахункові документи і списує кошти
з рахунку клієнта, а на наступний
робочий день банку і його
банку-кореспондента ці кошти
списуються з кореспондентського
рахунку, відкритого в
банку-кореспонденті.

27.11.2013 року відповідач повернув
позивачу платіжне доручення в
іноземній валюті № 25 від 07.11.2013 року без
виконання, зазначивши, що переказ
коштів в іноземній валюті можливий за
умови представлення позивачем
документів, перелік яких наведено у
Положенні про порядок та умови
торгівлі іноземною валютою, а саме
виконавчих документів, що видані на
виконання рішень, передбачених Законом
України «Про виконавче провадження».

Банківськими виписками 12.11.2013 року,
18.11.2013 року, 21.11.2013 року, 22.11.2013 року,
25.11.2013 року підтверджується наявність
на рахунку позивача у період з 13.11.13
року по 27.11.13 року достатніх коштів для
проведення даної операції.

Згідно з п. 3.16, 3.17 договору відповідач
зобов'язується забезпечувати
своєчасне списання коштів з рахунку
позивача та надати позивачу документи,
що підтверджують списання коштів з
рахунку на наступний робочий день
після проведення операції.

Дані факти матеріалами справи
підтверджується, сторонами не
заперечувались та документарно не
спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд вважає позовні вимоги
підставними, обґрунтованими та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України).

Зобов'язання позивача перед ООО
«Кэн-Пак» по оплаті претензії № 112 від
24.10.2013 року виникло на підставі п. 11.2
контракту № RU/45096322/2011/00003 від 04.03.2011 року
внаслідок поставки товару неналежної
якості, чим було завдано збитки
контрагенту позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 Господарського
кодексу України у разі необхідності
відшкодування збитків або
застосування інших санкцій суб'єкт
господарювання чи інша юридична особа -
учасник господарських відносин, чиї
права або законні інтереси порушено, з
метою безпосереднього врегулювання
спору з порушником цих прав або
інтересів має право звернутися до
нього з письмовою претензією, якщо інше
не встановлено законом.

Учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено (ст. 224 Господарського
кодексу України). Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Розмір витрат, які понесло ООО
«Кэн-Пак» у зв'язку з поставкою
позивачем товару неналежної якості, що
підтверджується претензією від 02.09.13
року, яка надсилалася ООО «Кэн-Пак», а
також платіжним дорученням № 1555 від
05.11.2013 року про оплату цієї претензії.

Учасник господарських відносин, який
вчинив господарське правопорушення,
зобов'язаний вжити необхідних заходів
щодо запобігання збиткам у
господарській сфері інших учасників
господарських відносин або щодо
зменшення їх розміру, а у разі якщо
збитків завдано іншим суб'єктам, -
зобов'язаний відшкодувати на вимогу
цих суб'єктів збитки у добровільному
порядку в повному обсязі, якщо законом
або договором сторін не передбачено
відшкодування збитків в іншому обсязі
(ч. 1 ст. 226 Господарського кодексу
України).

На виконання договірних зобов'язань, в
тому числі на виконання претензії № 112
від 24.10.13 року, позивач намагався
здійснити операцію, передбачену
договором банківського рахунку,
зокрема перерахування коштів зі свого
рахунку на рахунок контрагента ООО
«Кэн-Пак» (Росія).

Судом вище встановлено, що сторони
уклали договір банківського рахунку,
який став підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків між
сторонами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного
кодексу України за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу
України банк зобов'язаний за
розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Уповноважений банк зобов'язаний
виконати платіжне доручення в
іноземній валюті в межах строку,
погодженого з платником, та з
урахуванням дати валютування, що
визначається уповноваженим банком
згідно з його внутрішніми правилами,
які ґрунтуються на укладених
міжбанківських угодах (договорах) про
встановлення кореспондентських
відносин з банками-кореспондентами, а
також з урахуванням строку,
необхідного для виконання вимог статті
6 Закону України "Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні" (п. 3.9
Положення про порядок виконання
банками документів на переказ,
примусове списання і арешт коштів в
іноземних валютах та банківських
металів, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
28.07.2008 року N 216).

Як встановлено судом при дослідженні
матеріалів справи, у межах предмету
договору позивач звернувся до
відповідача з вимогою здійснити
списання з валютного рахунка позивача
16 064, 04 євро та перерахування цих коштів
на рахунок ООО «Кэн-Пак» (Росія)
відповідно до платіжного доручення в
іноземній валюті № 25 від 07.11.2013 року.
Відповідач вказаних дій не виконав, що
підтверджено повернутим платіжним
дорученням в іноземній валюті № 25 з
написом на звороті, копія якого
знаходиться в матеріалах справи.

Банк зобов'язався забезпечувати
своєчасне списання коштів з рахунку
позивача та надати позивачу документи,
що підтверджують списання коштів з
рахунку на наступний робочий день
після проведення операції (п. 3.16
договору).

Як підтверджено написом на звороті
платіжного доручення в іноземній
валюті, банк повернув вказане платіжне
доручення без виконання на підставі пп.
«ж» п. 1 глави 2 розділу 2 Положення про
порядок та умови торгівлі іноземною
валютою, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
10.08.2005 року N 281.

Вказане положення встановлює порядок
та умови торгівлі іноземною валютою на
міжбанківському валютному ринку
України та на міжнародних валютних
ринках. Згідно з п. 1 глави 2 розділу 2
Положення про порядок та умови
торгівлі іноземною валютою,
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України 10.08.2005 року
N 281, клієнти-резиденти (юридичні особи
та фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, крім
постійних представництв нерезидентів)
купують, обмінюють іноземну валюту для
здійснення неторговельних операцій на
підставі документів, перелік яких
визначено цим пунктом.

Як встановлено судом, позивач не
звертався до відповідача із заявою про
купівлю іноземної валюти. У позивача
наявна достатня кількість коштів в
іноземній валюті для виконання
платіжного доручення № 25 шляхом
перерахування коштів позивача на
рахунок ООО «Кэн-пак», що підтверджено
банківськими виписками, описаними
вище.

Вимоги до оформлення клієнтами
доручень на переказ коштів в іноземній
валюті, порядок їх виконання
уповноваженими банками визначено
Положенням про порядок виконання
банками документів на переказ,
примусове списання і арешт коштів в
іноземних валютах та банківських
металів, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
28.07.2008 року N 216. Відповідно до п. 3.6
названого положення уповноважений
банк має право відмовитися від
виконання платіжного доручення
платника в іноземній валюті або
банківських металах, якщо операція, яку
проводить платник, не відповідає
вимогам валютного законодавства.

Операція, яку просив здійснити позивач,
подавши платіжне доручення в іноземній
валюті № 25, відповідає вимогам
валютного законодавства у зв'язку з
наступним.

Відповідно до п. 4 ст. 5 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» від 19.02.1993 року
індивідуальної ліцензії не потребують
такі операції як платежі у іноземній
валюті, що здійснюються резидентами за
межі України на виконання зобов'язань у
цій валюті перед нерезидентами щодо
оплати продукції, послуг, робіт, прав
інтелектуальної власності та інших
майнових прав, за винятком оплати
валютних цінностей та за договорами
(страховими полісами, свідоцтвами,
сертифікатами) страхування життя.

Згідно з п. 1.4 Положення про валютний
контроль, затвердженого Постановою
Правління Національного банку України
08.02.2000 року N 49, майнові права - права
вимоги особи за зобов'язаннями, за
якими вона є кредитором.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, враховуючи наведені вище
нормативні положення, суд вважає право
позивача на вчинення дій, передбачених
договором банківського рахунку та
актами законодавства, порушеними, а дії
відповідача неправомірними, у зв'язку з
чим позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Кредобанк» (79026, Львівська
обл., місто Львів, вул. Сахарова, будинок
78, ) виконати платіжне
доручення в іноземній валюті № 25 від
07.11.2013 року про списання з валютного
рахунка позивача 16 064, 04 євро та
перерахування цих коштів на рахунок
ООО «Кэн-Пак» (Росія).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» (79026, Львівська
обл., місто Львів, вул. Сахарова, будинок
78, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кен-Пак Яворів» (81000,
Львівська обл., Яворівський район,
місто Яворів, вул. Маковея, будинок 62,
) 1 147 грн. 00 коп. в рахунок
відшкодування сплаченого судового
збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91-93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складене та
підписане 20.02.2014 року.

Суддя
Матвіїв Р.І.