ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26.02.14 № 910/2918/14. Суддя Картавцева Ю.В.,
розглянувши матеріали

За позовом Першого заступника
прокурора міста Полтави

в інтересах держави в особі:

Державного підприємства "Полтавське
управління геофізичних робіт",

Орган, уповноважений днржавою
здійснювати відповідні функції у
спрних правовідносинах

Міністерство енергетики та вугільної
промисловості

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатигаз"

про стягнення 279 534,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 119-1268 вих. 14 від 12.02.2014р.
і додані до неї документи, повертаються
без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції
України, на прокуратуру України
покладається представництво
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Згідно із ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує їх
захист, а також орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Обов'язок зазначення в позовній заяві
наведених відомостей прямо
передбачений ст.ст. 2, 29, п. 5 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України. Визначення прокурором, в чому
полягає порушення інтересів держави, є
підставою для порушення провадження у
справі згідно з рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/99
від 08.04.1999 року.

Згідно із рішенням Конституційного
Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 зі
справи за конституційними поданнями
Вищого арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа № 1-1/99 про
представництво прокуратурою України
інтересів держави в арбітражному суді),
положення абзацу четвертого частини
першої ст. 2 Арбітражного (нині
Господарського) процесуального
кодексу України в контексті пункту 2 ст.
121 Конституції України належить
розуміти так, що прокурори або їх
заступники подають до господарського
суду позови саме в інтересах держави, а
не в інтересах підприємств, установ і
організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.

Відповідно до п. 2 рішення
Конституційного суду України від 08.04.1999
р. N3-рп/99, під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у ч. 2 ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України, потрібно розуміти орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

В якості позивача Першим заступником
прокурора міста Полтави визначено
Державне підприємство "Полтавське
управління геофізичних робіт", органом,
уповноваженим державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах визначено
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості.

У позовній заяві вказано, що
реалізовуючи мету своєї діяльності ДП
«Полтавське управління геофізичних
робіт» «Підрядник» 25.04.2011 року уклало з
ТОВ «Карпатигаз», як оператор спільної
діяльності між ДК «Укргазвидобування»
НАК «Нафтогаз України»,
правонаступником якої є ПАТ
«Укргазвидобування», компанією Місен
Ентерпрайзіс АБ «Замовник» договір №
20-03 на проведення
промислово-геофізичних робіт.

У зв'язку із неналежним виконанням
Відповідачем (ТОВ «Карпатигаз») свого
обов'язку щодо оплати за виконані
позивачем роботи, у Відповідача
виникла заборгованість перед ДП
«Полтавське управління геофізичних
робіт» в сумі 279534,81 грн., яку і просить
стягнути Перший заступник прокурора
міста Полтави у даному позові.

З позовної заяви вбачається, що
фактично позов поданий не в інтересах
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості, а в інтересах
Державного підприємства "Полтавське
управління геофізичних робіт", який не
є органом державної влади чи органом
місцевого самоврядування та позов
стосується здійснення ним не
повноважень органу виконавчої влади а
господарської діяльності, щодо
виконання робіт.

При цьому, інтереси держави Першим
заступником прокурора міста Полтави
обґрунтовуються наступним.

Наказом Міністерства палива і
енергетики України від 26.06.2000 року № 197
на базі структурного підрозділу
"Полтавське управління геофізичних
робіт" ВАТ "Укрнафта" створено Державне
підприємство "Полтавське управління
геофізичних робіт", яке належить до
сфери управління Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України.

ДП "Полтавське управління геофізичних
робіт" засноване на державній
власності. Засновником компанії є
Міністерство палива і енергетики
України, майно підприємства є
державною власністю.

Невиконання договірних умов
відповідачем, відсутність надходжень
коштів перешкоджає державному
підприємству виконувати визначені
державою завдання.

Таким чином, інтереси ДП "Полтавське
управління геофізичних робіт" повністю
співпадають з інтересами держави, що і
є підставою, визначеною Господарським
процесуальним кодексом України та
Рішенням Конституційного суду України
№3-рп/99 від 08.04.1999 року, для звернення
прокурора до господарського суду з
позовною заявою в інтересах держави в
особі ДП "Полтавське управління
геофізичних робіт".

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГК України
державні підприємства самостійно
здійснюють свою господарську
діяльність та несуть відповідальність
за наслідки своєї діяльності.

Слід також звернути увагу, що спір
виник між ДП "Полтавське управління
геофізичних робіт" та відповідачем.
Міністерство енергетики та вугільної
промисловості України не є стороною у
даних спірних правовідносинах, що
виникли у зв'язку із неналежним
виконанням Відповідачем умов
укладеного між ДП "Полтавське
управління геофізичних робіт" та
Відповідачем договору.

ДП "Полтавське управління геофізичних
робіт" не є органом державної влади чи
органом місцевого самоврядування,
якому законом надано повноваження
органу виконавчої влади, та на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретних функцій у
правовідносинах, пов'язаних із
захистом інтересів держави в межах
даних спірних правовідносин щодо
надання даним підприємством послуг в
рамках його господарської діяльності.

Відповідно до ст. 29 ГПК України,
прокурор бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу, порушену
за позовом інших осіб, на будь-якій
стадії її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. У
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 ГПК України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Частиною третьою
згаданої статті передбачено, що у
позовній заяві прокурор самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 23.03.2012 року "Про деякі питання
участі прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам",
Господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

У випадках неправильного визначення
прокурором позивача, тобто органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, господарський суд на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 ГПК повертає таку позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду.

За таких обставин, при поданні
вказаного позову прокуратурою
неправильно визначено орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, в інтересах якого
прокурор подає позов, що у
відповідності до вищенаведеного тягне
за собою повернення позовної заяви на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 ГПК без розгляду.

Крім того, у позовній заяві Першим
заступником прокурора міста Полтава
зазначено, що Державне підприємство
знаходиться в критичному фінансовому
стані та не звільнене, відповідно до
Закону України "Про судовий збір", від
сплати судового збору.

Суд звертає увагу, що відповідно до
частини 1 статті 8 Закону України "Про
судовий збір", враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Згідно п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", клопотання про
відстрочення (розстрочення) сплати
судового збору, зменшення його розміру
або звільнення від його сплати може
бути викладене в заяві чи скарзі, які
подаються до господарського суду, або
окремим документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Господарський суд вправі вчинити дії,
про які йдеться у статті 8 Закону, і зі
своєї ініціативи з наведенням в ухвалі
відповідних мотивів.

За наведених обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду м.
Києва з позовом.

Суддя
Ю.В. Картавцева