КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р.
Справа№ 910/20830/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Кондес Л.О.

Ропій Л.М.

при секретарі:
Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Гайдай Р.П., дов.
від 21.09.2013,

від відповідача Нечхаєв А.С., дов.
від 01.02.2014,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сістем Кепітал
Білдінг"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 10.12.2013

(дата підписання - 16.12.2013)

у справі №910/20830/13 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сістем Кепітал
Білдінг"

до Державного підприємства "Державний
науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ"

про стягнення 171538,42 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 10.12.2013 у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сістем Кепітал
Білдінг" (далі - позивач) до Державного
підприємства "Державний
науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" (далі -
відповідач) про стягнення 171538,42 грн (з
яких 151435,36 грн боргу, 16263,74 грн пені, 3485,08
грн 3% річних та 454,24 грн інфляційних
втрат) відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 10.12.2013 скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
частково, а саме стягнути з відповідача
на користь позивача 100069,82 грн основного
боргу, 10747,22 грн пені, 2302,97 грн 3% річних
та судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
позивачем виконано підрядні роботи
згідно договору від 26.10.2011 №26/10/2011 та
надано для підписання відповідачу акти
здачі-прийняття робіт від 12.01.2012
№ОУ-0000044 на суму 10000,00 грн та від 16.01.2012
№ОУ-0000045 на суму 100069,82 грн. Однак,
відповідач необґрунтовано відмовився
підписати вказані акти та безпідставно
не здійснює оплату за виконані роботи
по акту від 16.01.2012 №ОУ-0000045 в сумі 100069,82
грн., хоча проектну документацію
отримав без зауважень по акту
прийому-передачі документації від
09.03.2012 №2.

Позивач зазначає, що ним безпідставно
було заявлено позов до суду першої
інстанції про стягнення повної суми
договору - 161435,36 грн, оскільки підрядні
роботи ІІ черги робочого проекту на
суму 51365,54 грн ним не виконувались. Тому,
позивач просить стягнути з відповідача
100069,82 грн (110069,80 грн вартості І черги
робочого проекту за мінусом 10000,00 грн,
перерахованих відповідачем 29.02.2012). На
суму боргу 100069,82 грн позивач нараховує
суму пені та 3% річних.

До апеляційної скарги позивачем надано
клопотання, в порядку ст.101
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), про
залучення додаткових доказів до
матеріалів справи з обґрунтуванням
неможливості надання їх до суду першої
інстанції, а саме: копій актів
здачі-прийняття робіт від 12.01.2012
№ОУ-0000044 на суму 10000,00 грн та від 16.01.2012
№ОУ-0000045 на суму 100069,82 грн (з доказами
направлення відповідачу), заяву про
зменшення розміру позовних вимог та
мирову угоду.

В обґрунтування неможливості надання
вказаних документів до суду першої
інстанції позивач зазначає про
існування форс-мажорних обставин - в
зв'язку з численними мітингами тривалі
затори у центрі міста та мінування
центральних станцій метро, що завадило
представнику позивача вчасно прийти у
судове засідання та подати належні
докази на виконання ухвали
Господарського суду міста Києва від
03.12.2013.

Колегія суддів вважає за можливе
частково задовольнити клопотання
позивача про залучення додаткових
доказів до матеріалів справи та
здійснює оцінку копій актів
здачі-прийняття робіт від 12.01.2012
№ОУ-0000044 на суму 10000,00 грн та від 16.01.2012
№ОУ-0000045 на суму 100069,82 грн (з доказами
направлення відповідачу) на рівні з
іншими наявними в матеріалах справи
доказами.

Розгляд заяви про зменшення розміру
позовних вимог та затвердження мирової
угоди не відноситься до повноважень
суду апеляційної інстанції (ч.4 ст.22,
ст.78 ГПК України).

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 24.01.2014 для
розгляду апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Рябуха В.І., судді
Кондес Л.О., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.01.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 19.02.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 №28.

19.02.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав
відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 19.02.2014 представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги, просив її задовольнити, рішення
Господарського суду міста Києва від
10.12.2013 скасувати, постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги частково,
а саме стягнути з відповідача на
користь позивача 100069,82 грн основного
боргу, 10747,22 грн пені, 2302,97 грн 3% річних
та судові витрати.

Представник відповідача заперечив
доводи апеляційної скарги, просив
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 846 ЦК України встановлено,
що строки виконання роботи або її
окремих етапів встановлюються у
договорі підряду.

У частині 1 ст. 887 ЦК України зазначено,
що за договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт
підрядник зобов'язується розробити
за завданням замовника проектну або
іншу технічну документацію та (або)
виконати пошукові роботи, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити їх.

За договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт замовник
зобов'язується передати підрядникові
завдання на проектування, а також інші
вихідні дані, необхідні для складання
проектно-кошторисної документації (ст.
888 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
26.10.2011 між позивачем (виконавець) на
відповідачем (замовник) укладено
договір №26/10/2011 на проектування
автоматичних протипожежних систем
(далі - договір), відповідно до якого
замовник доручає, а виконавець приймає
на себе зобов'язання розробити та
погодити в органах Державного
пожежного нагляду Головного
Управління МНС України в м. Києві
проекту документацію І та ІІ черги
реконструкції (стадія "Робочий проект")
на об'єкті "Київський академічний театр
оперети" по вул. Червоноармійській, 53/3 у
Печерському районі м. Києва (п.1.1
договору).

Відповідно до п.2.1 договору, в редакції
додаткової угоди від 23.03.2012 №1 до
договору (далі - додаткова угода №1),
загальна вартість проектних робіт,
зазначених в п.1.1 договору складає: І
черга робочий проект 110069,82 грн; ІІ черга
робочий проект 51365,54 грн.

Згідно п.3.2 договору термін виконання
робіт з 26.10.2011 по 26.12.2011.

У випадку виникнення обставин, які
перешкоджають виконанню робіт та не
залежать від виконавця, термін
виконання робіт продовжується на час
існування цих обставин (п.3.3 договору).

З п.5.1 договору вбачається, що
прийом-передача виконаних робіт
оформлюється відповідним актом, який
підписується сторонами.

Договір та додаткова угода №1
підписані уповноваженими
представниками сторін, підписи яких
скріплено печатками товариства та
підприємства.

Частина 4 статті 882 ЦК України
передбачає, що передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформлюється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Позивачем виконано роботи "Розробка та
погодження проектної документації
першої черги реконструкції" (аванс) на
110069,82 грн та передано акти
здачі-прийняття робіт від 12.01.2012
№ОУ-0000044 на суму 10000,00 грн та від 16.01.2012
№ОУ-0000045 на суму 100069,82 грн відповідачу
на підпис листом від 16.01.2012 №5. Факт
отримання актів відповідачем
підтверджується штампом підприємства
вх.№40 від 17.01.2012.

29.02.2012 відповідачем здійснено
перерахування позивачу 10000,00 грн в
якості попередньої оплати за розробку
та погодження проектної документації,
що підтверджується банківською
випискою по особовому рахунку
позивача.

За актом прийому-передачі документації
від 09.03.2012 №2 відповідач прийняв від
позивача: експертизу МНС (копія) - 1
примірник, проект "Системи
протипожежного захисту" - 4 примірника,
проект "Зведений кошторисний
розрахунок" - 1 примірник,
проектно-кошторисну документацію на
магнітних носіях - 5 примірників (згідно
п.2.6 додаткової угоди №1). Зазначену в
накладній технічну документацію
одержав представник замовника Ухань
В.М. - підписант згідно витягу з ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АГ №928420.

Однак, відповідач відмовився від
підписання актів здачі-прийняття робіт
від 12.01.2012 №ОУ-0000044 та від 16.01.2012 №ОУ-0000045
без зазначення зауважень до робіт, акта
з переліком необхідних доопрацювань та
термінів їх виконання не надав, тому,
позивач скористався своїм правом на
підписання актів в односторонньому
порядку та вважає роботи прийнятими
відповідачем та такими, що підлягають
оплаті у семиденний строк з дня
отримання відповідачем (20.12.2012)
претензії від 18.12.2012 №247 (згідно ст.530 ЦК
України).

У статті 853 ЦК України зазначено, що
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 889 ЦК України замовник
зобов'язаний, якщо інше не встановлено
договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт, сплатити
підрядникові встановлену ціну після
завершення усіх робіт чи сплатити її
частинами після завершення окремих
етапів робіт або в іншому порядку,
встановленому договором або законом.

Колегія суддів звертає увагу, що
відмова замовника від підписання актів
виконання робіт за договором підряду
за відсутності своєчасно наданих
зауважень до виконаних робіт не
звільняє замовника від обов'язку щодо
їх оплати (п.6 оглядового листа Вищого
господарського суду України від 18.02.2013
№01-06/374/2013).

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 11.05.2012 у справі №21/5005/14068/2011.

З огляду на відсутність письмових
зауважень відповідача до проектних
робіт, враховуючи, що в матеріалах
справи відсутні докази оплати
відповідачем виконаних підрядних
робіт, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу за розробку проекту
підлягають частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

До суду першої інстанції позивачем
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача 151435,36 грн основного боргу
(161438,26 грн - ціна договору за первісною
редакцією п.2.1 договору за мінусом
перерахованих відповідачем 10000,00 грн).

Однак, беручи до уваги додаткову угоду
№1, якою змінено вартість робіт, та те,
що друга черга робочий проект на суму
51365,54 грн позивачем не виконана, що не
заперечується сторонами, до стягнення
підлягають 100069,82 грн боргу (110069,82 грн -
вартість першої черги робочий проект
за мінусом перерахованих відповідачем
10000,00 грн.)

Щодо нарахування та стягнення суми
пені колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України).

Згідно п.7.3 договору замовник несе
відповідальність за терміни
розрахунків з виконавцем. За
прострочення платежів замовник
оплачує виконавцю пеню в розмірі 5% від
вартості неоплачених робіт за кожен
день прострочки.

Позивач в позовній заяві наводить
розрахунок та просить стягнути 16263,74
грн пені (14%) за період з 28.12.2012 по 03.10.2013
(за 280 днів) на суму боргу 151435,36 грн.

При розрахунку позивач зазначає про
правомірність нарахування пені більш,
ніж за шість місяців, тому, що сторони
передбачили у договорі нарахування
пені за кожен день прострочення
зобов'язання, що дає підстави вважати
про збільшення обмежувального терміну.

Однак суд апеляційної інстанції не
погоджується з таким твердженням
позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором. Припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Щодо пені за порушення грошових
зобов'язань застосовується припис
частини шостої статті 232 ГК України.
Даним приписом передбачено не позовну
давність, а період часу, за який
нараховується пеня і який не повинен
перевищувати шести місяців від дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконане; законом або укладеним
сторонами договором може бути
передбачено більшу або меншу
тривалість цього періоду. Його перебіг
починається з дня, наступного за
останнім днем, у який зобов'язання мало
бути виконане, і початок такого
перебігу не може бути змінений за
згодою сторін. Необхідно також мати на
увазі, що умова договору про сплату
пені за кожний день прострочення
виконання зобов'язання не може
розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України
строку, за який нараховуються штрафні
санкції (п.2.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
№14).

Таким чином, зазначивши нарахування
пені за кожен день прострочення
сторони не збільшили строк нарахування
штрафної санкції.

Враховуючи, що відповідачем
прострочено виконання зобов'язання по
оплаті виконаних робіт, суд
апеляційної інстанції здійснив
перерахунок пені на суму боргу 100069,82
грн за період з 28.12.2012 по 28.06.2013
(обмежуючи термін нарахування згідно
ч.6 ст.232 ГК України), відповідно до якого
стягненню підлягають 7455,28 грн пені.

Позивач також просить стягнути 485,08 грн
3% річних за період з 28.12.2012 по 03.10.2013 та
454,24 грн інфляційних втрат за грудень 2012
року по жовтень 2013 року на суму боргу
151435,36 грн.

Однак, колегія суддів здійснює
перерахунок 3% річних та інфляційних
втрат на суму боргу 100069,82 грн, згідно
якого до стягнення підлягає 2302,97 грн 3%
річних, та відмовляє у задоволенні
вимоги про стягнення інфляційних
втрат, з огляду на дефляційні процеси у
період з грудня 2012 року по жовтень 2013
року (збільшення заборгованості не
відбулось).

З огляду на викладене вище, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про часткове задоволення позовних
вимог в сумі 100069,82 грн основного боргу,
7455,28 грн пені та 2302,98 грн 3% річних.

Відповідач у запереченнях на позовну
заяву зазначає про відсутність
бюджетного фінансування, що
унеможливлює виконання ним своїх
обов'язків по оплаті виконаних робіт.

Однак, колегія суддів не бере до уваги
такі твердження відповідача, оскільки
відсутність бюджетних коштів,
передбачених у видатках державного
бюджету України, не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання (п. 5 оглядового
листа Вищого господарського суду
України від 18.02.2013 №01-06/374/2013).

Тобто, відсутність бюджетних коштів не
виправдовує бездіяльність замовника і
не є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
договірного зобов'язання (див.
постанову Вищого господарського суду
України від 23.08.2012 №15/5027/715/2011).

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
15.05.2012 №11/446 та в рішенні Європейського
суду з прав людини у справі "Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України" від
18.10.2005.

Відповідачем не надано належних
доказів на підтвердження відсутності
боргу за виконані позивачем підрядні
роботи та існування обставин, які б
звільняли його від виконання
зобов'язання по оплаті.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, з огляду на викладене вище,
рішення Господарського суду міста
Києва від 10.12.2013 підлягає скасуванню, а
позовні вимоги - частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сістем
Кепітал Білдінг" задовольнити
частково.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва від 10.12.2013 у справі №910/20830/13
скасувати та прийняти нове.

3. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сістем Кепітал
Білдінг" задовольнити частково.

4. Стягнути з Державного
підприємства "Державний
науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
"НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" (01133, м. Київ,
б-р Лесі Українки, 26, код 04653199) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сістем Кепітал
Білдінг" (03127, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня
93, оф.401, код 36791844)

100069 (сто тисяч шістдесят дев'ять) грн 82
коп. основного боргу,

7455 (сім тисяч чотириста п'ятдесят п'ять)
грн 28 коп. пені,

2302 (дві тисячі триста дві) грн 97 коп. 3%
річних,

2196 (дві тисячі сто дев'яносто шість) грн
56 коп. судового збору за подання
позовної заяви,

1098 (тисячу дев'яносто вісім) грн 28 коп.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

В іншій частині позову відмовити.

5. Видачу наказу доручити
Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи №910/20830/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Л.О. Кондес

Л.М. Ропій