ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014
Справа № 901/143/14За позовом Публічного
акціонерного товариства «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз», м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим

до відповідача Приватного
підприємства «Укргазпром», м.
Сімферополь, Автономна Республіка Крим

про стягнення заборгованості за
договором

Суддя Янюк О.С.

Представники:

від позивача - Мороз О.А. (довіреність
від 23.01.2014 № 11/52);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: 13.01.2013 Публічне акціонерне
товариство «Державне акціонерне
товариство «Чорноморнафтогаз» (далі -
позивач, ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз»)
звернулось до господарського суду
Автономної Республіки Крим (далі - суд)
із позовною заявою до Приватного
підприємства «Укргазпром» (далі -
відповідач, ПП «Укргазпром»), у якій
просить стягнути з останнього грошові
кошти у розмірі 702 671,70грн, у тому числі
основну заборгованість за порушення
умов договору у розмірі 673 769,3 грн, три
відсотки річних у розмірі 5 477,40грн,
пеню у розмірі 22 701,51грн та інфляційні
витрати у розмірі 723,48грн. Крім того,
позивач просить стягнути з відповідача
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі14 053,43грн.

Позовні вимоги обґрунтовує ст.ст. 526, 530,
612, 625 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України), ст.ст. 193, 216, 230
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та вказує на порушення
відповідачем умов договору на
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами від
26.12.2011 №1077-ТГ-2012 в частині неповної
оплати за послуги транспортування
природного газу за період з березня 2013
року по листопад 2013 року включно, у
зв'язку з чим у позивача виникло право
вимагати від відповідача сплати
інфляційних втрат, трьох процентів
річних, нарахованих на суму
заборгованості за період прострочення
платежів, та пеню.

Ухвалою суду від 15.01.2014 порушено
провадження у справі та у порядку ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) зобов'язано
сторін надати суду докази, необхідні
для вирішення спору.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладався Черговий розгляд
справи призначений на 17.02.2014.

Під час судового засідання представник
позивача підтримав позовні вимоги та
надав пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві. Додатково зазначив,
що станом на 16.02.2013 відповідач сплатив
частину боргу лише у розмірі 42 298,81грн.

Відповідач явку свого повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, про причини неявки суд не
повідомив. Так, особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87
ГПК України. У разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомлено суду стороною, а у разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду
(п.3.9.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»). За таких обставин,
суд вважає відповідача належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи (а.с. 59-61).

Відповідач процесуальним правом,
передбаченим ст. 59 ГПК України, не
скористався та відзиву на позов не
надав.

До того ж, явка представника
відповідача обов'язковою судом не
визнавалась, а тому, ураховуючи, що явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
за можливе розглядати справу без
участі представника відповідача на
підставі ст. 75 ГПК України за наявними у
справі матеріалами.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, судом
встановлені наступні обставини.

26.12.2011 між ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз»
(Газотранспортне підприємство) і ПП
«Укргазпром» (Замовник) укладений
договір на транспортування природного
газу магістральними трубопроводами
№1077-ТГ-2012 (далі - Договір, а.с.19-26). Крім
того, додатковими угодами від 02.04.2012 №1
(а.с.27), від 07.08.2012 №2 (а.с.28), від 03.09.2012 №3
(а.с.29), від 30.10.2012 №4 (а.с.30), від 14.12.2012 №5
(а.с31), від 23.01.2013 №6 (а.с.32), від 28.01.2013 №7
(а.с.33) сторони дійшли згоди щодо зміни,
зокрема, розрахункового періоду за
Договором, предмету Договору, обсягів
транспортування газу.

Відповідно до п. 1.1 Договору (з
урахуванням додаткової угоди від 23.01.2013
№6 до Договору) Газотранспортне
підприємство зобов'язується надати
Замовнику послуги з транспортування
магістральними трубопроводами
природного газу (далі - газ) Замовника
від пунктів приймання-передачі газу в
магістральні трубопроводи до пунктів
призначення - газорозподільних станцій
(далі - ГРС), а Замовник зобов'язується
внести плату за надані послуги з
транспортування природного газу
магістральними трубопроводами в
розмірі, у строки та у порядку,
передбаченими умовами Договору, у тому
числі:

обсяги газу, який Замовник закуповує
для потреб населення, Міжнародного
дитячого центру «Артек», бюджетних
установ та організацій (крім обсягу
газу, що використовується для
забезпечення горіння Вічного вогню), що
фінансуються з державного та місцевого
бюджетів (в межах обсягу газу, що
використовується для забезпечення
горіння Вічного вогню), а також установ
та організацій, що фінансуються з
державного і місцевого бюджетів (крім
обсягу газу, що використовується для
забезпечення горіння Вічного вогню) та
релігійних організацій, потреб
теплопостачальних підприємств та
промислових споживачів, які уклали із
Замовником прямі договори на
постачання газу (у разі, якщо до
вартості газу, який Замовник закуповує
у власника ресурсів у звітному місяці
для постачання зазначеним споживачам,
не включена вартість послуг з
транспортування газу магістральними
газопроводами Газотранспортного
підприємства).

обсяги газу, який закуповується
Замовником для
виробничо-технологічних потреб,
виробничо-технологічних витрат,
власних потреб та для покриття
можливих обсягів розбалансування газу,
в обсягах, передбачених договорами і
підтверджених Оператором Єдиної
газотранспортної системи України (далі
- Оператор).

обсяги газу, що закуповується
споживачами по прямих договорах з
Замовником та іншими постачальниками в
обсягах, передбачених договорами і
підтверджених Оператором.

Річний плановий обсяг транспортування
газу Замовника складає 9 339,5 тис. куб.
м., у тому числі по місяцях у 2012 році:
січень - 568,0; лютий - 598,0; березень - 610,0;
квітень - 382,0; травень - 179,0; червень - 137,0;
липень - 112,0; серпень 122,0; вересень - 343,500;
жовтень - 393,000; листопад - 463,0; грудень -
548,0. У 2013 році: січень - 659,0; лютий - 774,0;
березень - 651,0; квітень - 301,0; травень -
168,0; червень - 162,0; липень - 151; серпень 156,5;
вересень - 371,0; жовтень - 418,000; листопад
- 494,0; грудень - 578,0 (п. 1.2. Договору з
урахуванням додаткової угоди від 14.12.2012
№5 до Договору, а.с.31)

Послуги з транспортування газу
оформлюються Газотранспортним
підприємством і Замовником актами
наданих послуг з транспортування газу
магістральними трубопроводами (далі -
акти наданих послуг). Газотранспортне
підприємство до п'ятнадцятого числа
місяця, наступного за звітним,
направляє Замовнику два примірника
акта наданих послуг за звітний місяць,
підписані уповноваженим представником
та скріплені печаткою
Газотранспортного підприємства.
Замовник протягом двох днів з дати
одержання акта наданих послуг
зобов'язується повернути
Газотранспортному підприємству один
примірник оригіналу акта наданих
послуг, підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою
Замовника, або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання акта
наданих послуг. Акти наданих послуг є
підставою для проведення остаточних
розрахунків Замовника з
Газотранспортним підприємством (п.п. 3.1-
3.4. Договору).

У розділі 5 Договору (з урахуванням
додаткової угоди від 30.10.2012 №4 до
Договору, а.с.30) сторони дійшли згоди
щодо вартості послуг за Договором та
порядку розрахунків, зокрема,
розрахунки за послуги з
транспортування газу магістральними
трубопроводами здійснюється за
тарифами, які встановлюються
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики. Замовник сплачує
Газотранспортному підприємству
вартість послуг по транспортуванню
обсягів газу, передбачених у п.1.1.1.
Розрахунковий період за Договором
становить один місяць з 9-00 години
першого дня місяця до 9-00 години першого
дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 5.4. Договору вартість
фактично наданих Газотранспортним
підприємством Замовнику послуг
визначається за звітний місяць на
підставі акта наданих послуг.

Оплата вартості послуг за
транспортування газу здійснюється
Замовником шляхом перерахування
грошових коштів на рахунок
Газотранспортного підприємства на
умовах 100 відсотків попередньої оплати
за десять днів до початку місяця, у
якому буде здійснюватися
транспортування газу. Замовник
самостійно визначає розмір суми
платежу попередньої оплати як добуток
тарифу та планового обсягу газу на
відповідний місяць Остаточний
розрахунок за надані у звітному місяця
послуги проводиться Замовником до
двадцятого числа місяця, наступного за
звітним, відповідно до акта наданих
послуг та з урахуванням раніше
перерахованих коштів (п.п. 5.5. Договору).

Згідно із п.11.1. Договору (з урахуванням
додаткової угоди від 14.12.2012 №5 до
Договору, а.с.31) Договір набирає
чинності з дня його підписання та
укладається на строк до 31 Грудня 2013
року. Договір вважається продовженим
на кожний наступний календарний рік,
якщо не менше, ніж за місяць до
закінчення строку дії Договору жодною
із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або про перегляд
його умов. Доказів, що підтверджують чи
спростовують зазначені обставини
сторонами суду надано не було, а відтак,
договір є чинним (пролонгованим).

На виконання умов Договору з березня по
листопад 2013 року включно позивачем
здійснювалось транспортування газу
для Замовника в загальному об'ємі 3
965,680 тис. куб. м. на загальну суму 808
471,01грн, що підтверджується
відповідними актами
приймання-передачі послуг з
транспортування природного газу (далі -
Акти), а саме: від 31.03.2013 №3 на суму 209
856,38грн (а.с.34), від 30.04.2013 №4 на суму 119
119,97грн (а.с.35), від 31.05.2013 №5 на суму 63
573,69грн (а.с.36), від 30.06.2013 №6 на суму 65
784,35грн (а.с.37), від 31.07.2013 №7 на суму 53
692,18грн (а.с.38), від 31.08.2013 №8 на суму 48
656,46грн (а.с.39), від 30.09.2013 №9 на суму 54
286,04грн (а.с.40), від 31.10.2013 №10 на суму 88
575,23грн (а.с.41), від 30.11.2013 №11 на суму 104
926,77грн (а.с.42), які підписані
уповноваженими представниками сторін
та їх підписи скріплені печатками.
Доказів протилежного сторонами суду
надано не було.

У той час, Замовником була здійснена
лише часткова оплата за Договором у
розмірі 134 701,76грн, що підтверджується
довідкою позивача з операцій по
підприємству ПП «Укргазпром» (а.с.75-85).

Позивач, вважаючи, що відповідачем не
виконані належним чином умови Договору
щодо своєчасної оплати отриманого
природного газу, звернувся до суду із
відповідним позовом.

Ураховуючи зазначене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України
(ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України, зокрема, з договорів та
інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між
сторонами Договір за своєю правовою
природою є договором поставки, який
недійсним у судовому порядку не
визнавався, а тому, в силу ст. 629 ЦК
України, є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за
договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Із наведеною нормою узгоджується ст. 712
ЦК України.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно із ст. 692 ЦК України, зокрема,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. У разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач виконав взяті на себе
договірні зобов'язання, проте,
відповідачем вимоги, встановлені п.5.5.
Договору, щодо своєчасної оплати
послуг з транспортування природного
газу належним чином виконані не були.
Наведене відповідачем не спростовано
та доказів своєчасного виконання
взятих на себе зобов'язань суду не
надано. У зв'язку з чим, суд дійшов
висновку про те, що відповідач є таким,
що порушив (прострочив виконання)
зобов'язання.

Таким чином, заборгованість Замовника
перед Газотранспортним підприємством
з транспортування газу за Договором
складає 631 470,50грн (808 471,01грн - 42 298,81
грн - 134 701,76грн).

Відтак, вимога ПАТ «ДАТ
«Чорноморнафтогаз» про стягнення з
відповідача основної заборгованості у
розмірі 631 470,50грн є обґрунтованою,
підтвердженою матеріалами справи та
підлягає стягненню з останнього.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 22 701,51грн. З
цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Виходячи з фактичних обставин справи,
суд дійшов висновку про те, що у
встановлені Договором строки
відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо оплати послуг за транспортування
природного газу не виконав, тобто є
таким, що порушив (прострочив
виконання) зобов'язання.

У силу ч. 2 ст. 20 ГК України, захист прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання здійснюється шляхом
застосування до особи, яка порушила
право, штрафних санкцій та іншими
способами, передбаченими законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.ч.
1, 3 ст. 549 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем грошових зобов'язань за
Договором, позивачем на суму основного
боргу нарахована пеня у розмірі 22
701,51грн .

Вищевказане нарахування пені було
здійснене на підставі п. 7.3. Договору,
яким передбачено, що у разі порушення
Замовником строків оплати,
передбачених розділом 5 Договору, із
Замовника стягується пеня у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Водночас, ч. 6 ст. 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені (а.с.13-15), судом
встановлено, що за Актами від 30.04.2013 №4,
від 31.05.2013 №5 позивачем пеня
нараховується за 185 днів та 184 дня
відповідно. Зазначене, ураховуючи
положення Договору, є порушенням вимог
ч. 6 ст. 232 ГК України. Відтак, суд вважає
за необхідне зменшити період
нарахування пені за вищевказаними
Актами до 183 днів.

Отже, за Актом від 30.04.2013 №4 вірним є
наступний розрахунок:

119 119,97*2*0,075:365*20= 979,07грн;

119 119,97*2*0,07:365*64= 2 924,15грн;

119 119,97*2*0,065:365*99=4 200,20грн, всього-8
103,42грн (979,07грн +2 924,15грн +4 200,20грн).

За Актом від 31.05.2013 №5 вірним є
наступний розрахунок:

63573,69*2*0,07:365*53= 1 292,37грн;

63573,69*2*0,065:365*130=2 943,55грн, всього - 4
235,92грн (1 292,37грн + 2 943,55грн).

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені за Актами від 30.06.2013 №6,
від 31.07.2013 №7, від 31.08.2013 №8 , від 30.09.2013 №9,
від 31.10.2013 №10, від 30.11.2013 №11, суд вважає
його обґрунтованим та вірним.

Таким чином, стягненню з відповідача
підлягає пеня у розмірі 22 594,01грн (8
103,42грн +4 235,92грн + 3719,97грн + 2 409,53грн +1
646,32грн + 1256,76грн + 1072,61грн + 149,48грн).

Крім того, позивачем заявлені до
стягнення інфляційні втрати та три
проценти річних. З цього приводу суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Разом з цим, перевіривши розрахунок
трьох процентів річних, наданий
позивачем (а.с.16-17), суд дійшов висновку,
що останній є вірним, обґрунтованим та
підтвердженим матеріалами справи.
Таким чином стягненню з відповідача
підлягає сума трьох відсотків річних у
розмірі 5 477,40грн.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних втрат за
Договором (а.с.18), суд вважає його
вірним, обґрунтованим та таким, що
відповідає рекомендаціям листа
Верховного Суду України від 03.04.1997 №
62-97р та п. 2 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 17.07.2012
№ 01-06/928/2012. Відтак, суд задовольняє
вимоги позивача у частині стягнення з
ПП «Украгазпром» інфляційних втрат у
розмірі 723,48грн.

Водночас, під час судового розгляду
представником позивача були надані
докази сплати відповідачем частини
заборгованості за Договором у розмірі
42 298,81грн, що підтверджується довідкою
останнього з операцій по підприємству
ПП «Укргазпром» (а.с.73-74).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Відсутність предмета спору означає
відсутність спірного матеріального
правовідношення між сторонами.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що у даній справі
відсутній предмет спору в частині
вимог щодо стягнення з відповідача
суми основного боргу у розмірі 42
298,81грн, оскільки спір у цій частині
врегульовано самими сторонами шляхом
часткової оплати ПП «Укрзагпром»
заборгованості, яка виникла за
Договором. Відтак, провадження у справі
у цій частині підлягає припиненню.

На підставі ст. 49 ГПК України витрати
позивача по сплаті судового збору
покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, п.1 ч.1 ст.80, 82-85, 115-116
ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Укргазпром» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» грошові кошти у
розмірі 660 265,39грн (шістсот шістдесят
тисяч двісті шістдесят п'ять гривень
тридцять дев'ять копійок), з яких 631
470,50грн основного боргу, 22 594,01грн пені,
5 477,40грн трьох відсотків річних,
723,48грн інфляційний витрат.

3. В іншій частині позову
відмовити.

4. Стягнути з Приватного
підприємства «Укргазпром» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державне акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз» витрати по сплаті
судового збору у розмірі 14 053,43
(чотирнадцять тисяч п'ятдесят три
гривні сорок три копійки).

5. В частині стягнення
основного боргу у розмірі 42 298,81грн
(сорок дві тисячі двісті

дев'яносто вісім гривень
вісімдесят одна копійка) провадження у
справі припинити.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складене 24.02.2014.

Суддя О.С.
Янюк