ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р.
Справа № 914/3979/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Зварич О.В.

суддів
Гриців В.М.

Хабіб М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Журавель"
(надалі ПП "Журавель") б/н від 13.12.2013 р.
(вх. № 05-05/2886/13 від 24.12.2013р.)

на рішення Господарського суду
Львівської області від 21.11.2013р.

у справі № 914/3979/13

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства "Добробуд" (надалі ВАТ
"Добробуд")

до відповідача: ПП "Журавель"

про стягнення 75700,07 грн. боргу та
виселення ПП "Журавель" з приміщень, що
знаходиться за адресою: вул. В.Великого,
буд. 3, м. Дубляни Жовківського району
Львівської області,

за участю:

від позивача: Оприск Л.Є. - представник
(довіреність № 1 від 14.08.2013р.);

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 21.11.2013р. у справі
№914/3979/13 (суддя Станько Л.Л.) позов
задоволено повністю. Стягнуто з ПП
"Журавель" на користь ВАТ "Добробуд"
75700,07 грн. боргу та 2867,50 грн. судового
збору. Виселено ПП "Журавель" з
приміщень, що знаходяться за адресою:
Львівська область, Жовківський район,
м. Дубляни, вул. В.Великого, буд. 3.

В ході розгляду справи суд першої
інстанції встановив, що відповідач
порушив свої зобов'язання щодо сплати
орендної плати в строки, встановлені
умовами договору, сума боргу складає
75700,07 грн. Строк дії укладеного
сторонами договору оренди приміщень
закінчився 30.08.2013р., однак суду не
надано доказів про повернення
орендованого майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій рішення суду першої інстанції
вважає незаконним, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Звертає увагу на
те, що в матеріалах справи відсутні
докази про те, що позивач передав
відповідачу об'єкт оренди згідно
укладеного сторонами договору. Зі
змісту представленого позивачем акта
приймання-передачі вбачається, що
такий укладено сторонами на
підтвердження передачі іншого
приміщення за іншим договором, аніж те,
що було об'єктом договору оренди від
30.08.2010р. Стверджує, що позивач не
передавав йому об'єкт нерухомості за
договором оренди від 30.08.2010р. На думку
апелянта, суд не встановив обставин
фактичного використання відповідачем
спірного приміщення у період, за який
стягується заборгованість по оренді.
Просить скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 21.11.2013р. у справі №914/3979/13,
прийняти нове рішення, яким повністю
відмовити в задоволенні позову ВАТ
"Добробуд".

Позивач в запереченні на апеляційну
скаргу зазначає, що укладений
сторонами договір оренди приміщень від
30.08.2010р. відповідає всім вимогам, з
якими пов'язується його дійсність.
Підтверджує, що строк дії даного
договору неодноразово продовжувався
та припинив свою дію 30.08.2013р. Стверджує,
що відповідач не повернув виробничі та
складські приміщення, які були
предметом оренди, і не сплатив
заборгованості за користування
вказаними приміщеннями в розмірі 75700,07
грн. Просить залишити без змін
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Відповідач не забезпечив явки в судове
засідання уповноваженого
представника, подав клопотання б/н від
21.02.2014р. (вх. № 01-04/1079/14 від 21.02.2014р.) про
відкладення розгляду справи на інший
день у зв'язку з участю представника в
судовому засіданні Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача заперечив щодо
відкладення розгляду справи, вказавши
на безпідставність клопотання
відповідача.

Колегія суддів, порадившись, вирішила
клопотання відхилити з огляду на те, що
таке є немотивованим. Як вбачається із
вищезазначеного клопотання,
відповідачу було відомо про те, що
розгляд апеляційної скарги призначено
на 24.02.2014р. і він міг забезпечити явку в
судове засідання іншого представника,
оскільки діюче законодавство не
обмежує представництво інтересів в
суді певним колом осіб, а тому
неможливість явки в судове засідання
конкретного представника, не є
правовою підставою для відкладення
розгляду справи.

Крім того, суд не визнавав обов'язковою
явку в судове засідання уповноважених
представників.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заперечення на
апеляційну скаргу та заслухавши
пояснення представника позивача,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про відсутність
підстав для скасування рішення
господарського суду Львівської
області від 21.11.2013р. у справі №914/3979/13, з
огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи,
30.08.2010р. між ВАТ «Добробуд»
(орендодавець) та ПП «Журавель»
(орендар) укладено договір оренди
приміщень, за умовами якого
орендодавець передає, а орендар
приймає виробничі та складські
приміщення загальною площею 211,55 кв.м.,
розташовані за адресою: вул. В.Великого,
3, м. Дубляни, Жовківського р-ну
Львівської обл. (а.с.9-10).

Згідно п.п. 2.1-2.2 договору приміщення,
зазначені в п. 1.1 договору, протягом 5
днів з моменту його підписання повинні
бути передані орендодавцем та прийняті
орендарем. Передача приміщень в
тимчасове користування здійснюється
за двостороннім актом прийому-передачі
приміщень.

Пунктом 3.1 договору обумовлено, що
загальний розмір щомісячної орендної
плати виробничих приміщень становить
6000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1000,00 грн.

Відповідно до пунктів 3.3-3.4 договору
щомісячна орендна плата за
користування приміщеннями підлягає
сплаті орендарем до 5 числа місяця, який
слідує за звітним. Оплата здійснюється
шляхом перерахунку коштів з
банківського рахунку орендаря на
банківський рахунок орендодавця.

Розділом 4 договору передбачені права
та обов'язки сторін. Зокрема,
орендодавець зобов'язується передати
приміщення орендареві в стані,
придатному для його використання та в
терміни, визначені цим договором.
Орендодавець має право отримувати
орендну плату за використання
приміщень орендарем, згідно з умовами
п.3.4 даного договору та чинного
законодавства України. Орендар
зобов'язується прийняти приміщення у
користування в порядку та строки,
встановлені цим договором; своєчасно і
в повному обсязі вносити орендну плату;
повернути приміщення орендодавцеві
протягом 5 днів після закінчення строку
дії договору у стані, в якому орендар їх
отримав. Приміщення вважаються
поверненими орендодавцю з моменту
підписання сторонами акта
прийому-передачі приміщень. Орендар
має право користуватись приміщеннями
відповідно до умов цього договору з
моменту підписання сторонами акта
прийому-передачі приміщень.

Згідно п. 5.1 договору протягом 5 днів
після закінчення терміну оренди,
визначеного цим договором, орендар
повертає орендодавцю орендовані
приміщення, про що сторони підписують
акт прийому-передачі приміщень.

Сторони відшкодовують одна одній
завдані збитки відповідно до чинного
законодавства України у випадку
неналежного виконання зобов'язань за
цим договором, якщо інше не буде
обумовлено ними додатково. При
виникненні спору будь-яка із сторін
вправі звернутись за захистом своїх
законних прав і обов'язків
безпосередньо до суду чи до
господарського суду (розділ 6 договору).

У відповідності до п. п. 8.1-8.2 договір
вважається укладеним з моменту
підписання уповноваженими
представниками сторін тексту договору
і діє до 30 листопада 2010 року з
можливістю подальшого продовження
його терміну. Після закінчення терміну
дії вказаного договору його
продовження є можливим лише за
наявності письмової згоди орендодавця.

Договір оренди приміщень від 30.08.2010р.
підписаний і скріплений печатками
сторін, що свідчить про погодження ними
всіх істотних умов даного договору.

Згідно акта прийому-передачі від 30
серпня 2010 року позивач передав, а
відповідач прийняв без жодних
застережень в оренду виробничі
приміщення загальною площею 200кв.м. і
земельну ділянку загальною площею 0,4 га
(а.с. 11).

З наданих позивачем розрахунку суми
заборгованості та банківських виписок
вбачається, що відповідач не виконував
своїх договірних зобов'язань по сплаті
орендної плати з грудня 2011 року,
внаслідок чого станом на 15.08.2013р.
виникла заборгованість в сумі 75700,07
грн.: заборгованість за 12 місяців та 19
днів (6000,00 грн. * 12 місяців + 19 днів * 200,00
грн. = 75700,07 грн. (а.с. 14, 82-103).

19.09.2013р. позивач надіслав відповідачу
лист б/н від 12.09.2013р., в якому зазначив,
що у зв'язку з тим, що відповідач
користувався орендованим майном після
закінчення строку договору, тому даний
договір тривав до серпня 2013р. Вказав, що
з грудня 2011 року відповідач не
сплачував орендної плати, внаслідок
чого виникла заборгованість в розмірі
75700,07 грн. Повідомив, що у зв'язку з
несплатою орендної плати протягом
тривалого строку, ВАТ «Добробуд»
відмовляється від договору та не
погоджується на його продовження.
Наполягав на негайному звільненні
приміщення, розташованого за адресою:
вул. В.Великого, 3 м. Дубляни,
Жовківського р-ну Львівської обл.
(а.с.22-23).

В матеріалах справи відсутні докази
сплати відповідачем заборгованості
перед позивачем по орендній платі в
розмірі 75700,07 грн., а також докази
повернення отриманого в оренду
приміщення, розташованого за адресою:
вул. В.Великого, 3 м.Дубляни,
Жовківського р-ну Львівської обл.

Як вбачається з довідки Виконавчого
комітету Дублянської міської ради № 85
від 21.02.2014р., на території ВАТ
«Добробуд», що знаходиться за адресою:
м. Дубляни, вул.В.Великого, 3 фактично
перебуває ПП «Журавель», займає
виробничо-складські приміщення площею
200 кв.м. та територію площею 0,4 га (а.с.81).

Підставою звернення ВАТ «Добробуд» до
місцевого господарського суду з даним
позовом слугувало невиконання
відповідачем вищевказаних вимог
позивача щодо сплати заборгованості по
орендній платі та повернення спірних
приміщень.

При винесенні постанови колегія суддів
керувалася наступним:

Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

За договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (ст.759 ЦК України).

Аналогічно, пункт 1 статті 283 ГК України
передбачає, що за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

В частині 1 статті 627 ЦК України
зазначено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

В ході розгляду апеляційної скарги ПП
«Журавель» колегією суддів
встановлено, що на виконання умов
укладеного між сторонами договору
оренди приміщень від 30.08.2010р. позивач
передав відповідачу виробничі
приміщення загальною площею 200кв.м., що
підтверджується вищеописаним актом
прийому-передачі від 30.08.2010р.

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо
наймач продовжує користуватись майном
після закінчення строку договору
найму, то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором. Плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором (ст. 762 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як встановлено судом, відповідач
здійснив оплату отриманого в оренду
приміщення лише частково, внаслідок
чого на момент винесення місцевим
господарським судом оскаржуваного
рішення виник борг в розмірі 75700,07 грн.,
що підтверджується розрахунком
заборгованості та відповідними
банківськими виписками.

Проаналізувавши вищевказані правові
норми та матеріали справи, колегія
суддів вважає, що місцевий
господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з ПП "Журавель" на користь ВАТ
«Добробуд» заборгованості по орендній
платі в розмірі 75700,07 грн.

Відповідно до матеріалів справи
договір оренди приміщення від 30.08.2010р.
неодноразово поновлювався сторонами
на строк, встановлений договором, та
припинив свою дію 30.08.2013 року.

Правові наслідки припинення договору
оренди визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України (ч. 4 ст. 291 ГК України).

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено,
що у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Згідно умов пункту 5.1 договору оренди
приміщення від 30.08.2010р. орендар
протягом 5 днів після закінчення
терміну оренди повертає орендодавцю
орендовані приміщення, про що сторони
підписують акт прийому-передачі
приміщень.

Однак, в матеріалах справи відсутні і
суду не надані докази про повернення
відповідачем отриманого в оренду майна
після припинення дії договору від
30.08.2010р.

При розгляді апеляційної скарги судом
враховано довідку № 85 від 21.02.2014р.,
видану виконкомом Дублянської міської
ради, про те, що на території ВАТ
«Добробуд» за адресою: м.Дубляни,
вул.В.Великого, 3 фактично перебуває
Приватне підприємство «Журавель», яке
займає виробничо-складські приміщення
площею 200,0 м кв. та територію площею 0,4
га.

На момент вирішення спору правові
підстави щодо користування
відповідачем вищевказаним приміщенням
відсутні.

Таким чином, позовні вимоги ВАТ
«Добробуд» щодо виселення ПП
«Журавель» із спірних приміщень
обґрунтовано задоволені місцевим
господарським судом на тій підставі, що
згідно ст.134 ГК України та ст.317 ЦК
України позивач, як власник, вправі
вільно і безперешкодно володіти,
користуватися та розпоряджатися своїм
майном.

Одночасно, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції підставно
відмовив в задоволенні клопотання
відповідача про зупинення провадження
у даній справі до вирішення по суті
Жовківським районним судом Львівської
області цивільної справи №444/3496/13-ц про
визнання недійсним договору оренди
приміщення від 30.08.2010р., враховуючи те,
що у даній справі місцевий
господарський суд не був позбавлений
можливості з'ясувати всі обставини, що
мають важливе значення для розгляду
позову ВАТ «Добробуд».

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Всупереч вимог ст.33 ГПК України
апелянтом не надано жодних доказів на
підтвердження правомірності заявлених
ним вимог.

Колегія суддів вважає
необґрунтованими та безпідставними
твердження апелянта про те, що
позивачем не передавались в оренду
приміщення, розташовані за адресою:
Львівська обл., Жовківський р-н., м.
Дубляни, вул. В.Великого, 3, які є
предметом договору оренди від 30.08.2010р.,
оскільки дані доводи спростовуються
наявними в матеріалах справи актом
приймання-передачі від 30.08.2010р. та
довідкою ВК Дублянської міської ради №
85 від 21.02.2014р.

Крім того, наданими суду банківськими
виписками підтверджується, що
відповідач здійснював оплату за
користування приміщеннями згідно
договору оренди від 30.08.2010р., що
одночасно усуває протиріччя в площі
приміщень, вказаній в договорі оренди
та акті прийому-передачі.

З огляду на вищенаведене, апеляційний
господарський суд вважає, що судом
першої інстанції вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам,
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому його слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної
скарги слід покласти на скаржника
згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду
Львівської області від 21.11.2013р. у справі
№914/3979/13 залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Справу повернути в господарський суд
Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя
Зварич О.В.

судді
Гриців В.М.

Хабіб М.І.