ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р.
Справа № 923/38/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при секретарі
Степановій О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сід-Агро", м. Гола
Пристань

до Фермерського господарства
"Південний талісман", Бериславський
район

про стягнення 57 317 грн. 42 коп.

за участі представників сторін:

від позивача - Сапіга В.В. - представник,
дов. від 27.11.2013 р.

від відповідача - не прибув

Позивач звернувся з позовом, в якому
просить стягнути з фермерського
господарства "Південний талісман" на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Сід-Агро" суму
основного боргу в розмірі 56759,20 грн.,
збитки від інфляції в сумі 227,00 грн., 3%
річних в сумі 331,22 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач, повідомлений належним
чином про час та місце судового
засідання, що підтверджується
повідомленням про вручення йому ухвали
господарського суду про порушення
провадження у справі 23.01.2014р., та
ухвалою про відкладення розгляду
справи від 04.02.14р., свого представника у
судове засідання не направив, причини
неявки не повідомив, витребувані
господарським судом докази не надав.

Відповідно до ст.22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

З урахуванням того, що відповідач
вдруге ухиляється від участі у
судовому засіданні, справа відповідно
до ст.75 ГПК України розглядається за
відсутності представника відповідача
за наявними в матеріалах справи
доказами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

11 квітня 2012 р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Сід - Агро" поставило
фермерському господарству "Південний
талісман" гнучкий шланг у кількості 400
м. блакитного кольору та крапельну
стрічку у кількості 24 шт. на загальну
суму 56759,20 грн., що підтверджується
видатковою накладною № РН-000070 та
довіреністю на отримання товару серія
ЯНП №817339 від 11.04.2012 р. Письмовий договір
між сторонами не укладався.

10 вересня 2013 р. позивачем було
направлено вимогу відповідачу про
сплату заборгованості станом на 30.09.2013
р. Відповідач не розрахувався за
поставлений товар, в з'язку з чим у
нього перед позивачем виникла
заборгованість у сумі 56759,20 грн.

Відповідно до п.1.6 Постанови Пленуму
ВГСУ від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" у
господарських відносинах грошові
зобов'язання найчастіше виникають з
господарських договорів та інших угод,
передбачених законом, або з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать (стаття 174 ГК
України). Однак оскільки господарський
договір (угода) є не єдиною підставою
виникнення відповідного зобов'язання,
то сама лише відсутність між сторонами
спірних правовідносин такого договору
(угоди) або незазначення в останньому
умов (пунктів) щодо відповідальності за
порушення грошового зобов'язання не
перешкоджає застосуванню даної
відповідальності, але тільки у разі,
якщо підстави такого застосування і
розмір відповідальності передбачено
актами законодавства. Слід також
враховувати, що договір, в тому числі в
тій його частині, яка стосується
відповідальності за невиконання
грошових зобов'язань, може бути
укладено не лише шляхом складання
єдиного документа, підписаного
сторонами, а й шляхом обміну листами,
телеграмами, факсограмами,
телефонограмами та іншими документами,
якщо із зазначених документів
вбачається, що сторони погодили умови
стосовно такої відповідальності.

Пунктом 1.7 вказаної постанови
передбачено, що якщо у договорі або
законі не встановлено строку (терміну),
у який повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
з приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України.

Оскільки письмовий договір сторонами
не укладався, то фактично між сторонами
виникли взаємовідносини з договору
купівлі - продажу, то обов'язок оплатити
отриманий товар у відповідача виник
відповідно до ст.692 ЦК України негайно
після прийняття товару у позивача,
незалежно від того, чи пред'явив йому
кредитор пов'язану з цим вимогу.

Відповідно до ст.173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.193 господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

З урахуванням викладеного позов в
частині стягнення 56759грн. 20коп.
підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути з
відповідача збитки від інфляції в сумі
227,00 грн. та 3% річних в сумі 331,22 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних з простроченої суми.

З урахуванням викладеного позов в цій
частині підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з фермерського господарства
"Південний талісман", Херсонська
область, Бериславський район, с.Степне,
вул.Нова, 8, , р/р
"Райффайзен банк Аваль", МФО 380805, на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Сід-Агро", (юридична
адреса: Херсонська область, м.Гола
Пристань, вул.Ларіонова, 1,, фактична
адреса: м.Херсон, вул.Комсомольська,
26-б), , р/р 6500 в АТ
«Укрсиббанк» м.Харків, МФО 351005, основну
заборгованість в розмірі 56759 грн. 20 коп.,
збитки від інфляції в сумі 227грн., 3%
річних в сумі 331 грн. 22 коп. та 1827 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.02.2014р.

Суддя
З.В. Клепай