ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 лютого 2014 року Справа № 927/909/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Козир Т.П.
Губенко Н.М., Іванової Л.Б.
(доповідач),перевіривши матеріали
касаційної скарги Чернігівської
міської радина рішення та
постановуГосподарського суду
Чернігівської області від 26.09.2013
Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 у
справі№ 927/909/13 Господарського суду
Чернігівської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Луганськ-Схід
Інвест"до Чернігівської міської
радитретя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Комунальне
підприємство "Чернігівбудінвест"
Чернігівської міської радитреті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача 1.
Виконавчий комітет Чернігівської
міської ради 2. Фонд комунального майна
Чернігівської міської радипровизнання
недійсним п. 2.2. п. 2 рішення 32 сесії 6
скликання Чернігівської міської ради
"Про надання згоди на передачу у
комунальну власність територіальної
громади м. Чернігова житлового фонду та
об'єктів соціальної інфраструктури"
від 07.06.2013

ВСТАНОВИВ:

Подана Чернігівською міською радою до
Вищого господарського суду України
касаційна скарга не відповідає вимогам
розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначено Законом
України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання касаційної скарги
до господарського суду на рішення суду
ставки судового збору встановлюються у
розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Ставка судового збору, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви
майнового характеру становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат. Ставка судового збору,
що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви немайнового характеру
становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати (стаття 4 Закону
України "Про судовий збір").

Чернігівська міська рада звернулася до
суду з касаційною скаргою 22.01.2014, згідно
з поштовим штемпелем на конверті, а
отже скаржник при поданні касаційної
скарги зобов'язаний був надати докази
сплати судового збору в розмірі, який
встановлений Законом України "Про
судовий збір".

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про державний бюджет України на 2014
рік", який набрав чинності 21.01.2014, з
01.01.2014 мінімальна заробітна плата
встановлена у розмірі 1218 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 26.09.2013 у
справі № 927/909/13, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013, позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганськ-Схід
Інвест" задоволено повністю.

Скаржник у касаційній скарзі просить
скасувати рішення Господарського суду
Чернігівської області від 26.09.2013 і
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 у справі
№ 927/909/13 та прийняти нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Отже, за подання касаційної скарги на
оскаржувані судові рішення скаржник
повинен сплатити судовий збір у
розмірі 852,60 грн.

Проте, як встановлено колегією суддів,
до касаційної скарги скаржником у
якості доказу сплати судового збору
додане платіжне доручення № 404/1 від
16.01.2014, яке містить неправильне
обрахування суми судового збору, що є
підставою для повернення касаційної
скарги в порядку п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК
України.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК
України скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Чернігівської
міської ради на рішення Господарського
суду Чернігівської області від 26.09.2013 і
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 у справі
№ 927/909/13 повернути скаржнику.

Головуючий суддя:
Т. Козир

судді:
Н. Губенко

Л. Іванова