ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.2014
Справа № 905/404/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Мирошниченка Я.С., при
секретарі судового засідання Паліводі
Ю.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Лактіс», м. Мар'їнка
Донецької області до відповідача:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіахолдинг
«Іскра», м. Донецьк

про стягнення заборгованості у
розмірі 20226,36 грн., з яких 17475,88 грн. -
сума основного боргу, 1002,89грн.- пеня,
1747,59 грн.- штрафу, -

За участю представників сторін:

від позивача: Мотринець Я.В., за
довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
«Лактіс», м. Мар'їнка Донецької області
(далі-Позивач) звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіахолдинг
«Іскра», м. Донецьк (далі-Відповідач)
про стягнення заборгованості у
розмірі 20226,36 грн., з яких 17475,88 грн. -
сума основного боргу, 1002,89грн.- пеня,
1747,59 грн.- штрафу.

В обґрунтування позовних вимог
Позивач, посилається на неналежне
виконання Відповідачем зобов'язань за
договором поставки №289 від 29.05.2013р. в
частині розрахунків за поставлений
товар, внаслідок чого утворилась
заборгованість - 20226,36грн.

Крім того, Позивач просить суд стягнути
з Відповідача пеню у розмірі 1002,89 грн.,
передбачену п.5.2 вищезазначеного
Договору та штраф у сумі 1747,59 грн.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує посиланням на
ст.ст.217,218,230-232,234 Господарського
кодексу України, ст.ст.526,530,549,625
Цивільного кодексу України, ст.ст.1,58,61
Господарського процесуального кодексу
України.

На підтвердження позовних вимог
Позивач надав суду (у копіях): договір
поставки №289 від 29.05.2013р., додаток №1 до
договору №289 від 29.05.2013р.,додаток №2 від
29.05.2013р., додаток №3 специфікація до
договору № 289 від 29.05.2013р. видаткові
накладні на загальну суму 17529,94 грн.,
лист-вимогу №07/812 від 04.12.2013р.,
правоустановчі документи Позивача та
судову практику.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 22.01.2013р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі. Справу
призначено до розгляду на 05.02.2014р.

05.02.2014р. Позивач до матеріалів справи
долучив: акт звірки взаємних
розрахунків за серпень 2013р. підписаний
та скріплений печатками повноважних
представників обох сторін; довідку
№07/86 від 04.02.2014р., якою повідомляє, що у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує спори, немає
справи зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав та
не має рішення цих органів з такого
спору; статут Публічного акціонерного
товариства «Лактіс», м. Мар'їнка
Донецької області; витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо
Відповідача.

Представник Позивача у судовому
засіданні 05.02.2014р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, на
задоволенні позовних вимог наполягав,
надав витребувані документи, повідомив
про відсутність будь-яких додаткових
доказів в обґрунтування власної
позиції по суті спору.

У зв'язку з нез'явленням Відповідача, з
метою надання йому права на захист
своїх прав та інтересів, ненаданням
сторонами витребуваних документів в
повному обсязі та необхідністю
витребування нових доказів, розгляд
справи відкладався судом з 05.02.2014р. на
19.02.2014р.

19.02.2014р. через канцелярію суду надав
витребувані судом документи.

Представник Відповідача у судові
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, витребуваних документів
не надав, своїми процесуальними
правами, передбаченими статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався.

Враховуючи вищенаведене, суд визнав за
можливе розглянути справу за
відсутності представника Відповідача
за наявними в справі матеріалами
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник Позивача клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляв, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для
вирішення справи, суд

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2013р. між Публічним
акціонерним товариством «Лактіс», м.
Мар'їнка Донецької області
(Постачальник) та Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Медіахолдинг «Іскра», м. Донецьк
(Покупець), укладено Договір поставки
№289 від 29.05.2013р. (далі-Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору,
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупцю молочні продукти
виробництва Постачальника (надалі
Продукція) в асортименті, кількості та
за ціною відповідно до специфікацій та
накладних, а Покупець прийняти та
оплатити його на умовах цього Договору.

Пунктом 2.4 передбачено, що при поставці
Продукції Постачальник надає Покупцю
відповідні документи:

- рахунок ( за вимогою);

- товарно-транспортну накладну;

- посвідчення якості;

- копію декларації виробника об
оптовій ціні на продовольчі товари по
котрим застосовано державне
регулювання;

- накладну та поворотну тару.

Згідно до п.3.3 Договору,
приймання-передача Товару
здійснюється відповідно видатковій
(товарно-транспортній) накладній
представником Покупця на підставі
довіреності на отримання цінностей.

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що
оплата за Продукцію здійснюється
Покупцем шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Постачальника протягом 5 банківських
днів з моменту поставки Продукції.

Відповідно до п.5.2 Договору Покупець за
порушення строків оплати Продукції
сплачує Постачальнику пеню у розмірі
подвійної ставки НБУ за кожен день
прострочки платежу. При затримці
оплати понад 30 (тридцяти) календарних
днів, Покупець зобов'язаний сплатити
штраф у розмірі 10 % від суми
простроченої заборгованості.

Згідно п.8.1 Договору, даний Договір діє
з моменту його підписання до 31 грудня
2013р., а в частині розрахунків до повного
виконання Покупцем своїх обов'язків.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Оцінивши зміст зазначеного договору,
суд дійшов висновку, що укладений
правочин за своїм змістом та правовою
природою є договором поставки, який
підпадає під правове регулювання норм
статті 712 Цивільного кодексу України та
статей 264-271 Господарського кодексу
України. В частині, що не суперечить
договору, до вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.3 ст.264 Господарського
кодексу України, основні вимоги щодо
укладення та виконання договорів
поставки встановлюються цим Кодексом,
іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні», накладні є
первісними звітними документами, на
підставі яких проводиться звіт
господарської діяльності.

Відповідно до «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88 та
інших підзаконних нормативних актів,
які регулюють порядок ведення
бухгалтерського обліку на
підприємствах, у бухгалтерському
обліку повинні відображатися
господарські операції, що впливають на
стан майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів на підставі
первинних документів, які повинні мати
крім обов'язкових реквізитів додаткові
в залежності від характеру операції,
зокрема підставу для здійснення
господарських операцій. Тобто, в якості
доказу первинні документи мають
містити повні дані про конкретні
господарські операції та підставу їх
здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

На виконання умов Договору поставки
№289 від 29.05.2013р. (а.с.7-8) Позивачем був
поставлений товар Відповідачу за
видатковими накладними на загальну
суму 21938,68 грн. (а.с.12-28) та (
а.с.84-91).

Товар зі сторони Відповідача,
відповідно до відміток на видаткових
накладних було прийнято належним чином
уповноваженим представником
Відповідача.

Доказів наявності заперечень, з боку
Відповідача, щодо кількості
поставленого товару, а також порядку
поставки та інших зауважень суду не
надано.

На виконання вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу
України щодо всебічного та повного
розгляду справи, перевірено в межах
яких договорів здійснювалась поставка,
чи відповідав поставлений товар тому,
який сторони визначили у вказаному
вище договорі, чи укладались між
сторонами будь-які інші договори,
зокрема, за яким здійснювали поставку
товару на підставі видаткових
накладних, наявних в матеріалах справи.

Позивач у судовому засіданні пояснив,
що спірні правовідносини між Позивачем
та Відповідачем виникли саме з
договору №289 від 29.05.2013р., інших
договорів між сторонами укладено не
було, інших правовідносин між
сторонами не існує.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
надані Позивачем первинні документи є
належним доказом здійснення передачі
Відповідачу товару та прийняття його
останнім в межах спірного правочину.

Зазначені обставини у порядку статей
32-36 Господарського процесуального
кодексу України не спростовані.

Отже, Позивачем належним чином
доведено факт виконання обов'язку щодо
передачі товару у відповідності до
норм статті 664 Цивільного кодексу
України та умов, визначених Договором
№289 від 29.05.2013р.

Судом встановлено, враховуючи п.4.2
Договору, що оплата за Продукцію
здійснюється Покупцем шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Постачальника
протягом 5 банківських днів з моменту
поставки Продукції.

Проте, як вбачається з фактичних
обставин справи, Покупець грошове
зобов'язання перед Постачальником в
частині розрахунку за прийнятий товар
у повному обсязі не виконав. Сума боргу
у розмірі 17475,88 грн.- не сплачено.

Часткова сплата Відповідачем суми
боргу підтверджується копіями
меморіальних ордерів №901010073 від
10.06.2013р. на суму 517,10 грн., №901010075 від
10.06.2013р. на суму 393,60 грн., №ПНМ2743 від
19.06.2013р. на суму 781,70 грн., №8558 від 01.07.2013р.
на суму 1907,70 грн.,№@2РL761409 від 19.07.2013р. 858,70
грн., загальною сумою 4458,80 грн.

Судом встановлено, наявність
заборгованості за накладними:

№44095/4 від 27.08.2013р. на загальну суму 469,22
грн. у розмірі 469,22 грн. ;

№43381/4 від22.08.2013р на загальну суму 964,07
грн. у розмірі 964,07 грн.;

№42936/4 від 20.08.2013р. на загальну суму 813,96
грн. у розмірі 813,96 грн;

№42088/4 від 15.08.2013р. на загальну суму 930,88
грн. у розмірі 930,88 грн.;

№41645/4 від 13.08.2013р. на загальну суму 932,70
грн. у розмірі 932,70 грн;

№41332/4 від 10.08.2013р. на загальну суму 1185,60
грн. у розмірі 1185,60 грн;

№40796/4 від 08.08.2013р. на загальну суму 1011,50
грн. у розмірі 1011,50 грн;

№40376/4 від 06.08.2013р. на загальну суму 1286,47
грн. у розмірі 1286,47 грн;

№40065/4 від 03.08.2013р на загальну суму 1447,38
грн. у розмірі 1447,38 грн.;

№39118/4 від 30.07.2013р. на загальну суму 1658,53
грн. у розмірі 1658,53 грн;

№38281/4 від 25.07.2013р. на загальну суму 728,90
грн. у розмірі 728,90 грн;

№37843/4 від 23.07.2013р. на загальну суму 1836,07
грн. у розмірі 1836,07 грн;

№37414/4 від 20.07.2013р. на загальну суму 1202,20
грн. у розмірі 1202,20 грн;

№36993/4 від 18.07.2013р. на загальну суму 317,10
грн. у розмірі 317,10 грн;

№36748/4 від 16.07.2013р. на загальну суму 808,54
грн. у розмірі 808,54 грн;

№36170/4 від 13.07.2013р. на загальну суму 858,70
грн. у розмірі 858,70 грн;

№35715/4 від 11.07.2013р.на загальну суму 1078,12
грн. у розмірі 1024,06грн.

Наявнiсть заборгованостi
пiдтверджуеться Актом звiрки взаемних
розрахункiв мiж Позивачем та
Вiдповiдачем станом на серпень 2013р.
Згiдно цього Акту, який підписан
повноважними представниками обох
сторін та скріплений печатками
підприємств, без зауважень, борг
Вiдповiдача перед Позивачем складає
17475,88 грн.

Відповідачу було пред`явлено
лист-вимогу №07/812 від 04.12.2013р, у якому
Позивач наполягає на перерахуванні
наявної заборгованості в розмірі 17475,88
грн.

Відповідач, у встановлений строк не
відреагував на вимогу Позивача, та свої
зобов'язання перед ним не виконав.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідач доказів погашення суми
боргу у сумі 17475,88 грн. не надав, тому
суд, вважає позовні вимоги Позивача, у
частині стягнення суми основного
боргу, доведеними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, Позивачем заявлені вимоги
про стягнення з Відповідача пені у
розмірі 1002,89 грн та штрафу у розмірі
1747,59 грн.

Відповідно до ст.ст.216-218 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за порушення у сфері господарювання
шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.1, п.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.5.2 Договору Покупець за
порушення строків оплати Продукції
сплачує Постачальнику пеню у розмірі
подвійної ставки НБУ за кожен день
прострочки платежу. При затримці
оплати понад 30 (тридцяти) календарних
днів, Покупець зобов'язаний сплатити
штраф у розмірі 10 % від суми
простроченої заборгованості.

Судом встановлено, що остаточний
розрахунок за товар отриманий
Відповідачем мав бути здійснений не
пізніше таких дат:

№44095/4 від 27.08.2013р. на загальну суму 469,22
грн. у розмірі 469,22 грн - 03.09.2013р.;

№43381/4 від22.08.2013р на загальну суму 964,07
грн. у розмірі 964,07 грн. - 30.08.2013р.;

№42936/4 від 20.08.2013р. на загальну суму 813,96
грн. у розмірі 813,96 грн. - 28.08.2013р.;

№42088/4 від 15.08.2013р. на загальну суму 930,88
грн. у розмірі 930,88 грн. - 21.08.2013р.;

№41645/4 від 13.08.2013р. на загальну суму 932,70
грн. у розмірі 932,70 грн. - 19.08.2013р.;

№41332/4 від 10.08.2013р. на загальну суму 1185,60
грн. у розмірі 1185,60 грн. - 16.08.2013р.;

№40796/4 від 08.08.2013р. на загальну суму 1011,50
грн. у розмірі 1011,50 грн. - 15.08.2013р.;

№40376/4 від 06.08.2013р. на загальну суму 1286,47
грн. у розмірі 1286,47 грн. - 13.08.2013р.;

№40065/4 від 03.08.2013р на загальну суму 1447,38
грн. у розмірі 1447,38 грн. - 09.08.2013р.;

№39118/4 від 30.07.2013р. на загальну суму 1658,53
грн. у розмірі 1658,53 грн. - 07.08.2013р.;

№38281/4 від 25.07.2013р. на загальну суму 728,90
грн. у розмірі 728,90 грн. - 02.08.2013р. ;

№37843/4 від 23.07.2013р. на загальну суму 1836,07
грн. у розмірі 1836,07 грн. - 31.07.2013р.;

№37414/4 від 20.07.2013р. на загальну суму 1202,20
грн. у розмірі 1202,20 грн. - 26.07.2013р.;

№36993/4 від 18.07.2013р. на загальну суму 317,10
грн. у розмірі 317,10 грн. - 25.07.2013р.;

№36748/4 від 16.07.2013р. на загальну суму 808,54
грн. у розмірі 808,54 грн. - 23.07.2013р.;

№36170/4 від 13.07.2013р. на загальну суму 858,70
грн. у розмірі 858,70 грн. - 19.07.2013р.;

№35715/4 від 11.07.2013р.на загальну суму 1078,12
грн. у розмірі 1024,06грн. - 18.07.2013р.

Позивачем наданий арифметичний
розрахунок пені за період:

з 04.09.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 469,22грн.;

з 31.08.2013р. по 09.01.2013р. на суму основного
боргу 964,07грн.;

з 29.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 813,96грн.;

з 22.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 930,88 грн.;

з 20.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 932,70 грн.;

з 17.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1185,60 грн.;

з 16.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1011,50грн.;

з 14.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу1286,47 грн.;

з 10.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1447,38грн.;

з 31.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1658,53грн.;

з 26.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 728,90 грн.;

з 24.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1836,07 грн.;

з 27.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1202,20 грн.;

з 26.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 317,10 грн.;

з 24.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 808,54 грн.;

з 20.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 858,70 грн.;

з 19.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1024,06 грн.

Судом встановлено, що Позивачем було
невірно визначено період нарахування
пені за Видатковими накладними №39118/4
від 30.07.2013р. на суму 1658,53 грн.,№38281/4 від
25.07.2013р. на суму 728,90 грн., №37843/4 від
23.07.2013р. на суму 1836,07 грн.

Як зазначалось раніше остаточний
розрахунок за товар Відповідачем мав
бути здійснений не пізніше таких дат:
за Видатковими накладними №39118/4 від
30.07.2013р. на суму 1658,53 грн. 06.08.2013р.,№38281/4
від 25.07.2013р. на суму 728,90 грн.01.08.2013р. ,
№37843/4 від 23.07.2013р. на суму 1836,07 грн.
30.07.2013р.

Відповідно до ст.253 Цивільного кодексу
України, перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

З огляду на вищевикладене суд
встановив, період нарахування пені за
Видатковими накладними: №39118/4 від
30.07.2013р. на суму 1658,53 грн. з 07.08.2013р.,
№38281/4 від 25.07.2013р. на суму 728,90 грн. з
02.08.2013р. , №37843/4 від 23.07.2013р. на суму 1836,07
грн. з 31.07.2013р.

Суд перевірив розрахунок Позивача та
дійшов висновку, що вимога про
стягнення пені у розмірі 1002,89 грн.
підлягає частковому задоволенню у
розмірі 962,28грн., а саме: за період з
19.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1078,12грн. у розмірі 64,53грн.; з
20.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 858,70грн. у розмірі 53,78грн.; з
24.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 808,54грн. у розмірі 49,40грн.; з
26.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 317,10грн. у розмірі 19,13грн.; з
27.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1202,20грн. у розмірі 72,07грн.; з
31.07.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1836,07грн. у розмірі 107,25грн.; з
02.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 728,90грн. у розмірі 42,02грн.; з
07.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1658,53грн. у розмірі 92,42грн.; з
10.08.2013р. по 09.01.2014р. на суму основного
боргу 1447,38грн. у розмірі 78,99грн. В решті
розрахунку, вимога про стягнення пені
підлягає задоволенню у повному обсязі.

В частині позовних вимог щодо
стягнення пені у розмірі 40,61грн., суд
відмовляє.

Стосовно вимоги Позивача стягнути з
Відповідача штраф у розмірі 10% від суми,
яка підлягає сплаті, передбаченого п.5.2
Договору поставки №289 від 29.05.2013р.,
судом встановлено, що прострочення
оплати Продукції тривала понад 30
(тридцяти) календарних днів, тому
позовні вимоги в частині стягнення
штрафу у розмірі 1747,59 грн. підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115,
116, Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Лактіс», м.
Мар'їнка Донецької області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіахолдинг
«Іскра», м. Донецьк про стягнення
заборгованості у розмірі 20226,36 грн., з
яких 17475,88 грн. - сума основного боргу,
1002,89грн.- пеня, 1747,59 грн.- штрафу -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіахолдинг
«Іскра», м. Донецьк (83016,
м.Донецьк, Ленінський район, вулиця
Кірова, будинок 26, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Лактіс», м. Мар'їнка
Донецької області (85600, Донецька
область, Мар'їнський район, м. Мар'їнка,
вулиця Щорса, будинок 16, ) суму основного боргу в розмірі
17475,88 грн., пеню у розмірі 962,28грн., та
штраф у розмірі 1747,59 грн. та витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1827,00
грн.

Відмовити у стягненні пені у розмірі
40,61грн.

У судовому засіданні 19 лютого 2014 року
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 24 лютого 2013 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Я.С.
Мирошниченко

тел.(387-59-08)

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу.