м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерно-Технічний
до Дочірнього підприємства
"УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
про зобов'язання вчинити дії
Суддя Васильченко Т.В.
в присутності представників сторін:
від позивача: не з'явилися;
від відповідача: Старик Я.І.
довіреність від 25.12.2013 № 164-У.
Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інженерно-Технічний
центр "Оріон-Д" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Дочірнього підприємства
"УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" про
зобов'язання відповідача виконати
умови укладеного 23.02.2011 договору
закупівлі товарів №18/11-У в частині п.
1.1., п. 1.2, п 5.2. договору, а саме: протягом
одного місяця з дня набрання судовим
рішенням законної сили, повідомити
кандидатуру підрядної організації, яка
повинна виконати роботи по будівництву
фундаментів на об'єктах відповідача,
перелічених в п. 5.2 договору і виконати
будівництво таких фундаментів під
керівництвом та наглядом працівників
позивача та протягом одного місяця, з
моменту набрання судовим рішенням
законної сили, узгодити з позивачем
графік здачі об'єктів в експлуатацію та
укласти договори підряду на монтаж
обладнання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскільки відповідач не виконав умов п.
1.1., п. 1.2, п 5.2, 6.5 договору №18/11-У від
23.02.2011 щодо надання кандидатури
підрядної організації, яка повинна
виконати роботи по будівництву
фундаментів на об'єктах відповідача,
узгодження графіку здачі об'єктів в
експлуатацію та укладення договорів на
монтаж обладнання, позивач позбавлений
можливості виконати свої зобов'язання
за даним договором щодо вчасної
поставки обладнання в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 порушено провадження у
справі №910/22894/13 та призначено справу до
розгляду на 16.12.2013.

16.12.2013 відповідач через відділ
діловодства суду подав відзив на
позовну заяву, в якому заперечив проти
позовних вимог, з підстав того, що
умовами укладеного між сторонами
договору не передбачено будь-яких
обов'язків відповідача по влаштуванню
фундаменту під обладнанням, складанню
та узгодженню графіку здачі об'єктів в
експлуатацію з позивачем, тощо.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 задоволено клопотання
позивача про відкладення розгляду
справи та відкладено розгляд справи на
20.01.2014.

20.01.2014 відповідач подав додаткові
пояснення по справі, в яких зауважив на
тому, що умовами п. 6.5 договору №18/11-У
від 23.02.2011, на який посилається позивач
в своєму позові, лише узгоджено випадки
при настанні яких позивач звільняється
від гарантійних зобов'язань
обумовлених у п.п. 6.1, 6.2 договору та не
встановлено будь-яких обов'язків
відповідача по влаштуванню фундаменту
під обладнанням, складанню та
узгодженню графіку здачі об'єктів в
експлуатацію чи погодження
кандидатури підрядної організації з
позивачем.

Також 20.01.2014 через відділ діловодства
суду позивач подав заперечення на
відзив, в яких зазначає про те, що
відповідач не вчинив дій, що випливають
з суті самого зобов'язання, необхідні з
його боку для забезпечення передання
та одержання товару, до вчинення яких
позивач не може виконати свого
обов'язку.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 продовжено строк
розгляду спору до 10.02.2014 та відкладено
розгляд справи на 10.02.2014.

03.02.2014 відповідач подав додаткові
пояснення по справі, в яких зауважив на
тому, що рішенням господарського суду
Сумської області від 30.07.2013 у справі
№920/1188/13, яке залишено постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 30.10.2013 без змін,
стягнуто з позивача на користь
відповідача 27309271,02 грн. пені і 10561596,53
грн. штрафу за несвоєчасну поставку
обладнання та зобов'язано останнього
на виконання договору №18/11-У від 23.02.2011
передати відповідачу у даній справі у
власність обладнання, що є предметом
даного договору, яке прийнято з огляду
на те, що умовами вказаного договору
визначено кінцевий строк поставки
всієї партії обладнання до 31.12.2012, який
нічим не обумовлений.

Представник відповідача в судовому
засіданні 10.02.2014 проти позовних вимог
заперечив в повному обсязі, з підстав
наведених у відзиві та додаткових
поясненнях по справі.

Позивач в судове засідання 10.02.2014 своїх
представників не направив, надіславши
08.02.2014 на адресу суду телеграму про
перенесення розгляду справи, у зв'язку
з хворобою його представника.

Розглянувши в судовому засіданні
клопотання позивача, суд дійшов
висновку про відмову в його
задоволенні, в зв'язку з його
необґрунтованість, оскільки як
вбачається з матеріалів справи в
судовому засіданні 20.01.2014 були присутні
два представника позивача, а саме:
Білик С.І. і Солошенко Л.Є., а відтак у
разі хвороби одного представника
позивач не був позбавлений можливості
направити в дане судове засіданні
іншого представника.

При цьому, судом враховано, що
відповідно до ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України строк
вирішення даного спору закінчується
10.02.2014, що унеможливлює чергове
відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка позивача не
перешкоджає всебічному, повному та
об'єктивному розгляду всіх обставин
справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 10.02.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, які приймали
участь при розгляді справи, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2011 року між Дочірнім
підприємством "УКРАВТОГАЗ"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інженерно-Технічний
центр "Оріон-Д" (учасник) укладено
договір на закупівлю товарів №18/11-У
(далі - договір), згідно умов якого
позивач зобов'язався у 2011-2012 роках в
порядку та на умовах, визначених
договором, передати у власність
відповідача товари - насоси та
компресори повітряні (компресорні
модулі до автомобільних
газонаповнювальних компресорних
станцій - АГНКС) на базі компресора
виробництва Дженерал Електрик з
доопрацюванням по місцю встановлення,
в тому числі разом з іншим доставка,
шеф-монтаж, пусконаладка (все разом -
обладнання), на автомобільних
газонаповнювальних компресорних
станціях замовника. Кількість
обладнання, яке передається за цим
договором: 32 компресорні модулі до
об'єктів на базі компресорів
виробництва Дженерал Електрик з
доопрацюванням по місцю встановлення,
вказаному у пункті 5.2 цього договору, в
тому числі разом з іншим доставка,
шеф-монтаж, пусконаладка (п. п. 1.1, 1.2
договору).

Згідно п. 3.1 ціна договору (загальна
вартість обладнання) визначається як
сумарна вартість обладнання, що
передається у власність відповідачу і
становить 150879950,40 грн.

За умовами п. 4.1 договору розрахунок
проводився шляхом оплати замовником 100%
вартості обладнання протягом 120
календарних днів з дати підписання
сторонами відповідного акту
прийому-передачі обладнання та надання
учасником відповідного рахунку. Також
вказаним пунктом визначена можливість
попередньої оплати за наявності коштів
у замовника та за згодою сторін, що
оформлюється відповідною додатковою
угодою.

В період з березня 2011 року по грудень
2012 року, між сторонами були укладені
додаткові угоди №№ 1-3, 5-9 до договору
про здійснення оплати за обладнання
шляхом передплати його вартості.

Строк передачі обладнання на
відповідних об'єктах замовника - з дати
укладення цього договору до 31.12.2012
відповідно до графіку здачі об'єктів в
експлуатацію, з правом пролонгації
зазначених строків за згодою сторін, що
оформлюється відповідними додатковими
угодами до цього договору (п. 5.1, в
редакції додатковою угодою №4 від
22.02.2012).

Згідно умов додаткової угоди від 25.12.2012
б/н договір №18/11-У від 23.02.2011 набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами і діє до 31.12.2015 року, з
подальшою пролонгацією, за згодою
сторін.

Об'єкти для передачі обладнання
сторони визначили у пункті 5.2 договору.

Назва, кількість та технічні
характеристики обладнання по кожному
об'єкту визначені сторонами у додатках
№№1-64, які є невід'ємними частинами
цього договору і комплектність
обладнання, що передається замовнику у
власність по договору, повинна
відповідати специфікаціям та
технічній документації на обладнання
(додаткам №№ 1-64 до договору) (п.п. 5.3, 5.4
договору).

За умовами п.п. 5.5, 5.6 договору передача
обладнання здійснюється по кожному
об'єкту окремо та підтверджується
актом приймання-передачі, який
вважається дійсним, якщо він
підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений їх
печатками.

В додатках №№1-32 від 23.02.2011 до договору
сторони визначили технічні вимоги та
якісні характеристики компресорного
модуля для кожного окремого об'єкта
замовника (визначеного у п. 5.2 договору),
а в додатках №№ 33-64 від 23.02.2011 їх
специфікацію.

При цьому, у технічних вимогах та
якісних характеристиках компресорного
модуля (додатки №№1-32 від 23.02.2011 до
договору), у позиції 21 сторони
визначили умови виконання монтажу
компресора, а саме: компресор та
електродвигун компресора повинні бути
змонтовані на одній цілісній рамі,
з'єднані через муфту і відцентровані в
цехових умовах, готовими до установки
на фундамент.

Позивач, вважаючи, що не виконання
відповідачем умов договору щодо
влаштування фундаментів на об'єктах
під обладнання та узгодження графіку
здачі об'єктів в експлуатацію
позбавляє його можливості виконати
свої зобов'язання щодо поставки
обладнання в повному обсязі, звернувся
до суду з позовом про зобов'язання
відповідача виконати будівництво
фундаментів, узгодити з позивачем
графік здачі об'єктів в експлуатацію та
укласти договори підряду на монтаж
обладнання.

Відповідач, в свою чергу, заперечує
проти позову, посилаючись на те, що
жодним пунктом укладеного між
сторонами договору чи додатковими
угодами до нього не передбачено таких
обов'язків відповідача і кінцевий
строк поставки всієї партії обладнання
- до 31.12.2012, нічим не обумовлений.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов`язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна за змістом норма
міститься і у п.1 ст. 193 Господарського
кодексу України.

Обов'язки замовника (відповідача)
сторони визначили в пунктах 7.1.1, 7.1.2
договору, а саме: замовник за договором
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі здійснювати оплату за передане
йому у власність обладнання та
приймати обладнання згідно з умовами,
передбаченими цим договором. Будь-яких
інших обов'язків замовника сторони
умовами договору та додатковими
угодами до нього не визначили, а
посилання позивача на п. 6.5 договору суд
не приймає до уваги, оскільки вказаним
пунктом сторони лише узгодили випадки
при настанні яких позивач звільняється
від гарантійних зобов'язань
обумовлених у п.п. 6.1, 6.2 договору.

Отже, укладеним між сторонами
договором, не узгоджено будь-яких інших
обов'язків відповідача ніж обумовлені
у п.п. 7.1.1, 7.1.2 договору, зокрема, щодо
влаштування фундаментів на об'єктах
під монтаж обладнання (замовити
влаштування фундаменту) чи укладення
договорів підряду на монтаж
обладнання. Як і не визначено умовами
договору, що необхідною умовою
передання позивачем обладнання
відповідачу є виконання останнім
зобов'язань по встановленню фундаменту
чи узгодженню графіка здачі об'єктів в
експлуатацію.

Навпаки умовами, укладеного між
сторонами договору, з урахуванням
додаткової угоди №4 від 22.02.2012,
встановлено кінцевий строк поставки
всієї партії обладнання до 31.12.2012, який
нічим не обумовлений, а вказівка в п. 5.1
договору про те, що обладнання
передається згідно графіків здачі
об'єктів в експлуатацію стосується
конкретних партій при поставці на
визначені п. 5.2 договору об'єкти, що за
часом у будь-якому випадку повинно бути
здійснено не пізніше, ніж до кінцевої
дати, погодженої сторонами.

При цьому, судом враховано, що згідно
тендерної документації, а також
додатків №№1-32 від 23.02.2011 до договору,
обов'язок з монтажу покладений саме на
позивача наступним способом: компресор
та електродвигун компресора повинні
бути змонтовані на одній цілісній рамі,
з'єднані через муфту і відцентровані в
цехових умовах, готовими до установки
на фундамент, тобто обов'язок позивача
зі вчасної поставки не пов'язаний з
влаштуванням фундаментів на об'єктах
відповідача чи узгодження графіку
здачі об'єктів в експлуатацію.

Крім цього, судом враховано, що зміст
договору на закупівлю товарів №18/11-У
від 23.02.2011, відповідає нормам чинного
законодавства України, зокрема, Закону
України «Про здійснення державних
закупівель», Цивільному та
Господарському кодексам України, та
продовження його дії до 31.12.2015 шляхом
укладення сторонами додаткової угоди
від 25.12.2012р. вчинене на виконання умов
пункту 11.1 договору і не суперечить
вимогам чинного законодавства.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34
цього Кодексу кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Втім, позивач не надав суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
заявлених позовних вимог щодо
наявності у відповідача обов'язку
повідомити позивачу кандидатуру
підрядної організації, яка повинна
виконати роботи по будівництву
фундаментів на об'єктах відповідача,
перелічених в п. 5.2 договору та
обов'язку укладення договорів підряду
на монтаж обладнання, тим більш, що
умовами тендерної документації
обов'язок монтажу обладнання покладено
на самого позивача. Не надано позивачем
під час розгляду справи і доказів
доставки на об'єкти відповідача
визначеного обладнання та доказів
відмови відповідача від його
прийняття. Відсутні докази і того, що на
даний час визначене договором
обладнання наявне у позивача в повному
обсязі та змонтовано чи готове до
монтажу у спосіб визначений тендерною
документацією.

З огляду на вищевикладене, оцінивши
подані докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі з покладенням витрат по сплаті
судового збору на позивача на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 43, 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.02.2014.

Суддя
Т.В.
Васильченко