м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24850/13 19.02.14

За позовом до про Приватного
акціонерного товариства "Броварське
шляхово-будівельне управління №50"
Служби автомобільних доріг у Київській
області зобов'язання виконати умови
договору суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача: Смірнов О.С. -
представник за довіреністю від 17.10.2012;
від відповідача:не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Броварське шляхово-будівельне
управління № 50" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Служби автомобільних доріг
у Київській області про зобов'язання
виконати умови договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 15.11.2013 року між сторонами
було укладено договір № 413М-13 на
послуги з поточного середнього ремонту
автомобільної дороги
О100401/Київ-Рівне-Рогозів/-с. Гора на
ділянках км 0+000 км 0+143, км 4+275 км 4+925,
Київської обл. Згідно умов договору
позивач належним чином виконав
зобов'язання,надав послуги, склав акт №
1 приймання виконаних будівельних
робіт та Довідку про вартість та
витрати виконаних робіт. Вказані
документи були надіслані на адресу
відповідача, однак останній отримані
документи не підписав, у зв'язку з чим
позивач просить суд зобов'язати
відповідача виконати умови договору в
частині підписання акту наданих
підрядних послуг (форма № КБ-2в) та
довідки про вартість наданих підрядних
послуг (форма № КБ-3).

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.12.2013 порушено провадження у
справі № 910/24850/13 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні на 29.01.14.

23.01.14 від відповідача надійшли
документи на виконання вимог узвали
суду та клопотання про розгляд справи
без участі представника відповідача, а
також відзив на позов. У відзиві на
позовну заяву відповідач просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог, оскільки відповідно до п.4.5.1
Договору фінансування послуг
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету та інших джерел
фінансування (при надходженні коштів з
державного бюджету та інших джерел
фінансування від головного
розпорядника), які передбачені на
поточний рік згідно з планом
фінансування головного розпорядника
коштів - Державного агентства
автомобільних доріг України. Оскільки
на сьогоднішній день коштів віл
головного розпорядника не надходило,
відповідач не може підписати зазначені
у позовній заяві документи.

28.01.14 через канцелярію суду надійшло
клопотання позивача про відкладення
розгляду справи у зв'язку з
перебуванням уповноваженого
представника у відпустці.

В судове засідання 29.01.14 представники
сторін не з'явились. Керуючись ст. 77 ГПК
України, суд відклав розгляд справи на
19.02.14 у зв'язку з неявкою представників
сторін в судове засідання.

В судове засідання 19.02.14 з'явився
представник позивача, надав документи
на виконання вимог ухвали суду, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про час і
місце судового засідання був належним
чином повідомлений, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
відповідачу ухвали суду від 29.01.2014.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації -адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

15 листопада 2013 між Приватним
акціонерним товариством "Броварське
шляхово-будівельне управління № 50"
(далі - позивач, виконавець) та Службою
автомобільних доріг у Київській
області (далі - відповідач, замовник)
був укладений договір № 413М-13 на
надання послуг з поточного середнього
ремонту автомобільної дороги,
О100401/Київ-Рівне-Рогозів/-с. Гора на
ділянках км 0+000 км 0+143, км 4+275 км 4+925,
Київської обл., відповідно до умов
якого виконавець зобов'язується у 2013-2014
рр. надати послуги, а замовник -
прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п.3.1. договору ціна цього
договору становить 322 742,40 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.6.3.1 договору виконавець
зобов'язаний забезпечити надання
послуг у строки, встановлені цим
договором.

Відповідно до п.6.1.2 договору замовник
зобов'язаний приймати надані послуги
згідно з формами акту КБ-2в та КБ-3.

Відповідно до п.4.2 договору Акти (форми
КБ-2в та КБ-3) надання послуг готує
виконавець і передає для підписання
уповноваженому представнику замовника
у строк не пізніше ніж за п'ять днів до
закінчення звітного періоду.
Уповноважений представник замовника
протягом трьох днів перевіряє
реальність акту і підписує його в
частині фактично наданих обсягів
послуг.

Як зазначає позивач, він належним чином
виконав покладені на нього обов'язки за
договором та надав послуги в повному
обсязі, на підставі чого ним були
складені та підписані Акт №1 приймання
виконаних будівельних робіт за формою
КБ-2в на суму 281 873,34 грн. та Довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат за формою КБ-3 на загальну
суму 281 873,34 грн. Зазначені акти за
формою КБ-2в та довідку за формою КБ-3 у
кількох примірниках з підписом
позивача із супровідним листом від
11.12.2013 № 300/1 були надіслані поштою
відповідачу (копія опису вкладення у
цінний лист та чеку № 95677 від 11.12.13
знаходяться в матеріалах справи).

Проте позивач в порушення умов п.6.1.2.
договору від підписання акту приймання
виконаних будівельних робіт та довідки
про вартість виконаних будівельних
робіт на суму 281873,34 грн. відмовився.

За таких обставин позивач просить суд
зобов'язати відповідача виконати умови
Договору № 413М-13 від 15.11.13 в частині
підписання акту наданих підрядних
послуг (форма № КБ-2в) та довідки про
вартість наданих підрядних послуг
(форма № КБ-3).

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Договір є договором підряду, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу
України, замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилався на те, що він свої обов'язки
за договором виконав у повному обсязі
на суму 281873,34 грн., однак, відповідач акт
прийняття виконаних будівельних робіт
та довідку про вартість виконаних
будівельних робіт на вказану суму не
підписав.

Вимога позивача про зобов'язання
відповідача прийняти виконані роботи
шляхом підписання Акта приймання
виконаних будівельних робіт та довідки
про вартість виконаних робіт
обґрунтована також тим, що вказані
документи були направлені відповідачу,
однак відповідач їх не підписав і не
повернув у строки, передбачені п.4.2.
договору.

При цьому, позивач зазначив, що
обов'язок відповідача приймати роботи
шляхом підписання відповідних актів
передбачений умовами п.6.1.2 договору та
вимогами чинного законодавства.

Суд зазначає, що укладений сторонами
договір є підставою для виникнення у
його сторін господарських зобов'язань,
а саме майново-господарських
зобов'язань.

Так, вимоги позивача про зобов'язання
відповідача підписати акт прийняття
виконаних будівельних робіт та довідку
про вартість виконаних будівельних
робіт за своєю суттю не є вимогою про
виконання зобов'язань за вищевказаним
договором, що виникли в силу укладення
такого договору. Змістом відповідного
зобов'язання є обов'язок відповідача
прийняти та оплатити виконані роботи
та кореспондуюче цьому обов'язку право
позивача вимагати виконання
відповідного обов'язку.

При цьому, підписання акта прийняття
виконаних будівельних робіт не є
зобов'язанням відповідача, яке виникло
в силу вищевказаного договору,
оскільки відповідним документом
(актом) за спільним волевиявленням
сторін засвідчується факт передачі
виконаних робіт. Суд не наділений
повноваженнями щодо примушення осіб
засвідчувати відповідні факти.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу ( ч.1 ст.16 Цивільного кодексу
України). За змістом ст. 16 Цивільного
кодексу України, захист цивільних прав
та інтересів судом здійснюється
шляхом: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусового виконання обов'язку в
натурі; зміні правовідношення;
припинення правовідношення;
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. При цьому, зазначеною
нормою визначено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Також способи захисту прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів передбачені ч. ст. 20
Господарського кодексу України.

Однак, вищезазначеними нормами не
передбачено такого способу захисту
прав, як підписання акту наданих
підрядних послуг та довідки про
вартість наданих підрядних послуг за
договором.

За приписами ст. 6 Господарського
кодексу України одним із загальних
принципів господарювання є заборона
незаконного втручання органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб у
господарські відносини.

Отже, зобов'язання відповідача
підписати акт прийняття виконаних
будівельних робіт та довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
суперечить встановленим діючим
законодавством способам захисту
цивільних прав та є втручанням у
господарську діяльність суб'єкта
господарювання, що, як наслідок,
призводить до порушення його вільного
волевиявлення.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Вищого господарського суду
України №18/48пд/2011 від 24.04.2013, №5024/1268/2011
від 23.04.2012, №55/28 від 09.11.2011, №38/204-10 від
24.03.2011 тощо.

Разом з тим суд зазначає, що позивач не
позбавлений права в установленому
чинним законодавством порядку
вимагати від відповідача виконання
обов'язків у натурі - прийняти та
оплатити роботи, для чого звернутися до
суду з відповідним позовом про
стягнення заборгованості за виконані
згідно договору роботи.

При цьому, відсутність підписаного
двостороннього акта
приймання-передачі такої роботи не є
перешкодою для захисту суб'єктивного
матеріального права, у разі, якщо суд,
на підставі зібраних у справі та
оцінених у сукупності доказів,
встановить факт виконання позивачем
відповідних зобов'язань - щодо
виконання певної роботи.

Суд також відзначає, що заявлені
позивачем вимоги про зобов'язання
відповідача підписати акт наданих
підрядних послуг та довідку про
вартість наданих підрядних робіт не
призводить до поновлення порушеного
права позивача та, у разі її
задоволення, не може бути виконана у
примусовому порядку, оскільки
відсутній механізм виконання такого
рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відмову у позові, оскільки
предмет позову не відповідає
встановленим законом або договором
способам захисту прав.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.02.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.