ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.02.14р. Справа № 904/9275/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА",
м.
Дніпропетровськ

до Корпорації "Індустріальна спілка
Донбасу", Донецьк

про визнання недійсними пункти 3.1, 6.2.2,
6.2.3 та 6.2.6 договору №2012-048пст від 08.11.12р.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: представник Хіміч О.П.,
довіреність за №112/2013 від 25.12.13р.;

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява
товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп України",
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
позивач) до корпорації "Індустріальна
спілка Донбасу", м.Донецьк (далі по
тексту - відповідач) про визнання
недійсним окрему частину, а саме пункти
3.1, 6.2.2, 6.2.3 та 6.2.6 договору №2012-048пст від
08.11.12р., як такі, що суперечать актам
цивільного законодавства.

Судові витрати по справі позивач
просить суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
08.11.12р. між сторонами укладено договір
№2012-048пст від 08.11.12р., за яким відповідач
зобов'язався поставити товар, а позивач
прийняти та оплатити його. За
результатами аналізу положень
договору №2012-048пст від 08.11.12р. позивач
визнав, що пунктами 3.1, 6.2.2, 6.2.3 та 6.2.6
договору №2012-048пст від 08.11.12р. всупереч
положенням діючого законодавства,
фактично встановлено вартість товару у
іноземній валюті (доларах США), у
зв'язку з чим зазначені пункти договору
№2012-048пст від 08.11.12р. позивач вважає за
необхідне визнати недійсними.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 10343 від 28.11.13р. ухвалою
суду від 02.12.13р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 17.12.13р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідача належним чином
повідомлено про час та місце судового
засідання, що підтверджується явкою
представника в судові засідання та
належним виконанням вимог суду.
Представник відповідача надав суду
відзив на позов, позовні вимоги не
визнає обґрунтованими, а отже просить
суд в їх задоволенні відмовити
посилаючись на наступне. Посилаючись
на положення чинного законодавства
відповідач вважає, що сторони його не
порушили, обумовивши в договорі
зобов'язання розраховуватися в
національній валюті та виконавши
грошове зобов'язання також в
національній валюті, що
підтверджується платіжними
дорученнями долученими до матеріалів
справи. Враховуючи, що спірними
пунктами договору №2012-048пст від 08.11.12р.
сторони чітко визначили, що іноземна
валюта використовується в договорі як
еквівалент суми, яку належить сплатити
за товар, а сума, яка підлягає оплаті
чітко визначена у гривні, що відповідає
положенням чинного законодавства
України позовні вимоги позивача
відповідач визнає такими, що не
підлягають задоволенню.

17.12.13р. в судове засідання з'явився
представник відповідача (вимоги суду
виконав, відзив на позов надав);
представник позивача в судове
засідання не з'явився, звернувся до
суду з клопотанням про відкладення
розгляду справи. За результатами
судового засідання клопотання
позивача судом задоволено, розгляд
справи відкладено до 23.01.14р.

23.01.14р. в судове засідання з'явився
представник відповідача; представник
позивача в судове засідання не
з'явився, звернувся до суду з
клопотанням про відкладення розгляду
справи. За результатами судового
засідання клопотання позивача судом
задоволено, розгляд справи відкладено
до 11.02.14р.

Представник відповідача звернувся до
суду з клопотанням про продовження
строку розгляду справи на п'ятнадцять
календарних днів. Клопотання
відповідача судом задоволено, розгляд
справи продовжено на пятнадцять
календарних днів.

11.02.14р. в судове засідання з'явився
представник відповідача; представник
позивача в судове засідання не
з'явився, звернувся до суду з
клопотанням про відкладення розгляду
справи. За результатами судового
засідання господарський суд відмовив в
задоволенні клопотання позивача про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з третьою неявкою представника в
судове засідання та необґрунтованістю
клопотання, справу було розглянуто за
участю повноважного представника
позивача за наявними в ній матеріалами
та оригіналами документів наданих
сторонами додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог і своїх позовних
заперечень. У судовому засіданні, в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення та представника
позивача повідомлено про дату
складення повного тексту рішення.
Фіксація судового процесу технічними
засобами не проводилася.

Вивчивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.12р. між позивачем та відповідачем
укладено договір №2012-048пст від 08.11.12р.
(далі по тексту - договір). Відповідно до
розділу першого предметом договору
визначено, що постачальник (відповідач)
зобов'язується поставити, а покупець
(позивач) прийняти та оплатити на
умовах, викладених у договорі, товар,
сортамент, кількість та ціна якого
вказані у протоколах узгодження цін
та/або специфікаціях, оформлених у
вигляді додатків до договору та які
являються його невід'ємними частинами.

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою визнати недійсними наступні
пункти договору:

- Пункт 3.1 договору за яким ціна на товар
установлюється в еквіваленті до
іноземної валюти (долару США) на дату
узгодження ціни на запланований період
поставки й вказується в додатку до
договору.

- Пункт 6.2.2 договору визначає, що у
випадку якщо офіційний курс НБУ UAH/USD з
дати оформлення рахунку-фактури
збільшується більш ніж на п'ять
процентів, то оплата здійснюється за
ціною, перерахованою по курсу НБУ UAH/USD
на день оплати. Якщо офіційний курс НБУ
UAH/USD на день оплати з дати оформлення
рахунку-фактури збільшиться на п'ять та
менше відсотків, то оплата здійсниться
по ціні, перерахованій по курсу НБУ
UAH/USD, визначеній на дату поставки
партії товару.

- Пункт 6.2.3 договору визначає, що
рахунки-фактури на товар виставляються
в день поставки товару та в
національній валюті України - гривні,
виходячи з перерахунку в гривню ціни
товару в доларовому еквіваленті,
зафіксованій в додатках, по офіційному
курсу НБУ UAH/USD, визначеному на дату
поставки партії товару.

- Пункт 6.2.6 договору визначає, що у
випадку порушення покупцем
(відповідачем) порядку розрахунку за
товар, постачальник (позивач) має право
не здійснювати поставку товару покупцю
до погашення заборгованості за
поставлений (починаючи з початку дії
договору), але не оплачений товар, що не
буде являтися відмовою постачальника
(позивача) від поставки узгоджених
сторонами договором об'ємів.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Частиною 1 ст.627 Цивільного кодексу
України визначено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу
України зобов'язання має бути виражене
у грошовій одиниці України - гривні (ч.1).
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті (ч.2).

Статтею 533 Цивільного кодексу України,
яка кореспондується зі ст.198
Господарського кодексу України
визначено, що грошове зобов'язання має
бути виконане у гривнях (ч.1). Якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом (ч.2).

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих сторонами на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника
відповідача в судовому засіданні, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги,
слід визнати необґрунтованими,
документально недоведеними, такими, що
суперечать чинному законодавству
України, а отже є такими, що не
підлягають задоволенню посилаючись на
наступне.

По-перше, спірними положеннями
договору (пункти 3.1, 6.2.2, 6.2.3 та 6.2.6)
використовується іноземна валюта як
еквівалент суми, яка підлягає оплаті за
товар, а суму оплати визначена в гривні.
Чинним законодавством дозволено
використання грошового еквіваленту
зобов'язання в іноземній валюті.
Враховуючи викладене господарський
суд визнає заперечення відповідача
обґрунтованими, а вимоги позивача
такими, що не відповідають положенням
чинного законодавства.

По-друге, відповідач як доказ
розрахунків між сторонами надав суду
платіжні доручення (а.с. 29-32).
Господарський суд дослідив надані
відповідачем платіжні доручення та
визнав їх додатковим доказом, що
розрахунки між сторонами здійснюються
в національній валюті України - гривні,
у зв'язку з чим позовні вимоги не є
обґрунтованими.

Заперечення відповідача господарський
суд прийняв до уваги та визнав їх
обґрунтованими у повному обсязі.

Відповідно до абз.8 ч.1 ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір при відмові в
позові покладається на позивача.

З урахуванням абз.8 ч.1 ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір у розмірі 1147,00грн.
покласти на позивача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України
„Про судовий збір", сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі зменшення розміру позовних
вимог або внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом.

Враховуючи положення п.1ч.1 ст.7 Закону
України „Про судовий збір"
господарський суд вирішив повернути
позивачу надміру сплачений платіжним
дорученням №10413 від 26.11.13р. судовий збір
у розмірі 71,00грн.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.1,22,33,43,44,49,82-85,87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Україна"
(49005, м.Дніпропетровськ,
вул.Писаржевського, 1а;
ідентифікаційний код 33668606) надміру
сплачений за платіжним дорученням №10413
від 26.11.13р. судовий збір у розмірі
71,00грн. (сімдесят одна грн. 00 коп.).

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

17.02.14р.

Суддя О.О. Коваленко Згiдно з
оригіналом Помічник судді В.С.
Лисаченко