м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/24235/13 12.02.14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія

"Українська страхова
група"

до Приватного підприємства
"Газенергоінвест"

про стягнення 11 375,77 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явились

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" до Приватного
підприємства "Газенергоінвест" про
стягнення стягнення 11 375,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013р. порушено провадження
у справі № 910/24235/13 р. та призначено її до
розгляду у судовому засіданні на
20.01.2014р. за участю представників сторін.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.01.2014р., відповідно до ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи було
відкладено на 03.02.2014р., у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
зобов'язано позивача надати суду
докази перерахування страхового
відшкодування в розмірі 11 375,77 грн.
потерпілій особі та повторно
зобов'язано відповідача виконати
вимоги ухвали Господарського суду
міста Києва від 16.12.2013 р. у даній
справі.

У судове засідання 03.02.2014р.
представники сторін не з'явились, про
поважні причини неявки суд не
повідомили, вимог ухвали суду не
виконали.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Такими обставинами, зокрема є:
нез'явлення в засідання представників
сторін.

Оскільки нез'явлення у судове
засідання повноважних представників
сторін та неналежне виконання ними
вимог суду перешкоджає повному,
всебічному та об'єктивному розгляду
справи, суд визнав за необхідне
розгляд даної справи відкласти на
12.02.2014р.

Даною ухвалою суд повторно витребував
від позивача докази перерахування
страхового відшкодування в розмірі 11
375,77 грн. потерпілій особі та зобов'язав
надати суду докази на підтвердження
повноважень Макєєва В.М. представляти
інтереси Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" при веденні
справи № 910/24235/13 за позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група" до
Приватного підприємства
"Газенергоінвест" про стягнення 11 375,77
грн.

У судове засідання 12.02.2014р.
представники сторін не з'явились, про
поважні причини неявки суд не
повідомили, вимог ухвал суду не
виконали.

Через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
директора ТЗОВ «Дике» В.М. Макєєва до
суду надійшло клопотання про закриття
провадження по даній справі.

Суд розглянувши дане клопотання
вважає, що воно не підлягає
задоволенню виходячи з наступного:

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
визначає основні процесуальні права та
обов'язки сторін.

Зокрема, позивач вправі до прийняття
рішення у справі відмовитися від
позову, а відповідач має право визнати
позов повністю або частково. Ці дії є
проявом принципу диспозитивності
господарського судочинства (ст.78
Господарського процесуального кодексу
України).

Відмова позивача від позову - це
безумовна відмова від судового захисту
матеріального права. Однак відмова від
позову не означає відмови від
матеріального права як такого.

Заява позивача про відмову від позову
повинні бути безумовними, тобто
сторона не має права ставити свою
процесуальну дію в залежність від
будь-яких обставин чи дій іншої
сторони, або якихось інших обставин.
Якщо позивач чи відповідач висунули
певні умови, суд не приймає відмови від
позову чи визнання позову.

Позивач повинен також зазначити,
відмовляється він від позову повністю
або частково, і якщо частково, то в якій
частині.

Відмова позивача від позову повинна
бути викладені в письмовій заяві, що
подається на адресу господарського
суду.

Припинення провадження у справі - це
форма завершення справи, яке зумовлене
передбаченими законом обставинами, що
повністю відкидають можливість
судочинства

Частина 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
визначає підстави припинення
провадження у справі.

Господарський суд припиняє
провадження у справі у випадках, коли
після порушення провадження у справі
виявлено такі обставини:

- спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України;

- відсутній предмет спору;

- є рішення господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішив господарський
спір між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав;

- позивач відмовився від позову і
відмову прийнято господарським судом;

- сторони уклали угоду про передачу
даного спору на вирішення третейського
суду;

- підприємство чи організацію, які є
сторонами, ліквідовано;

- сторони уклали мирову угоду і вона
затверджена господарським судом.

Перелік підстав припинення
провадження у справі є вичерпним, тобто
суд не має права припиняти провадження
у справі з підстав, не зазначених у ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

Заява директора ТЗОВ «Дике» В.М.
Макєєва про закриття провадження по
даній справі не відповідає приписам ст.
78 Господарського процессуального
кодексу України.

Крім того, нормами Господарського
процесуального кодексу не передбачено
закриття провадження справі.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребуванні
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

У відповідності до п. 4.9 Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", при
вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду (стаття 81
Господарського процесуального кодексу
України) господарським судам слід мати
на увазі, що застосування пункту 5
частини першої цієї статті можливо
лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65
Господарського процесуального кодексу
України) або в порядку статті 38
названого Кодексу, чи не направив свого
представника в засідання
господарського суду без поважних
причин. Отже, перш ніж залишити позов
без розгляду господарський суд
зобов'язаний з'ясувати причини
невиконання його вимог позивачем і
об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43
Господарського процесуального кодексу
України.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Суд зазначає, що Позивачем не було
виконано вимоги ухвал Господарського
суду міста Києва про відкладення
розгляду справи від 20.01.2014р. та 03.02.2014р.

В пунктах 1, 2 Постанови пленуму ВГСУ від
26.03.2012 р. N 6 "Про судове рішення"
зазначено, що рішення з господарського
спору повинно прийматись у цілковитій
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі. Рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: - чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються; -
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; - яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, Судом
встановлено, що Позивач по справі
витребуваних судом пояснень та
доказів, які необхідні для вирішення
спору щодо з'ясування обставин, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог - не надав, а тому встановити
фактичні обставини справи з
відповідною достовірністю у суду не
вбачається підстав, оскільки Позивачем
не надано того обсягу відповідних
документів, які в порядку статтей 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України необхідні для повного та
всебічного розгляду спору та винесення
обґрунтованого і законного рішення.

Оскільки представник позивача без
поважних причин повторно не з'явився в
судове засідання для дачі пояснень по
суті заявлених позовних вимог, що
перешкоджає вирішенню спору по суті,
суд вважає, що позов підлягає залишенню
без розгляду.

При залишенні позову без розгляду, суд
приймає до уваги і те, що :

Відповідно до частини другої статті 22
Господарського процесуального кодексу
України сторони мають право, зокрема,
подавати докази та брати участь в їх
дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33
Господарського процесуального кодексу
України передбачено обов'язок
доказування кожною стороною тих
обставин, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, а
статті 38 і 65 названого Кодексу
уповноважують господарський суд в разі
недостатності доказів витребувати їх,
у тому числі в порядку підготовки
справи до розгляду.

До того ж згідно з частиною третьою
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

В матеріалах справи наявна
довіреність видана Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Українська страхова група»
за №0112-422 від 17.12.2012р. Товариству з
обмеженою відповідальністю «Діке» на
ведення справ у судових установа всій
інстанцій.

Ст.ст. 1003, 1004, 1005 Цивільного кодексу
України визначено, що у договорі
доручення або у виданій на підставі
договору довіреності мають бути чітко
визначені юридичні дії, які належить
вчинити повіреному. Дії, які належить
вчинити повіреному, мають бути
правомірними, конкретними та
здійсненними. Повірений зобов'язаний
вчиняти дії відповідно до змісту
даного йому доручення. Повірений
повинен виконати дане йому доручення
особисто.

Ст. 1007 Цивільного кодексу України
визначено, що довіритель зобов'язаний
видати повіреному довіреність на
вчинення юридичних дій, передбачених
договором доручення.

Ст.ст. 244, 246 Цивільного кодексу України
визначено, що представництво, яке
ґрунтується на договорі, може
здійснюватися за довіреністю.
Довіреність від імені юридичної особи
видається її органом або іншою особою,
уповноваженою на це її установчими
документами, та скріплюється печаткою
цієї юридичної особи.

Відповідно до ст.18 Господарського
процесуального кодексу України, до
складу учасників судового процесу
входять: сторони, треті особи, прокурор,
інші особи, які беруть участь у процесі
у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ст. 21 Господарського процесуального
кодексу України визначено, що
позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

За змістом ч. З ст.28 Господарського
процесуального кодексу України,
представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Статтею 238 Цивільного кодексу України
визначені правочини, які може вчиняти
представник:

Представник може бути уповноважений на
вчинення лише тих правочинів, право
на вчинення яких має особа, яку він
представляє.

Представник не може вчиняти правочин,
який відповідно до його змісту може
бути вчинений лише особисто тією
особою, яку він представляє.

Представник не може вчиняти правочин
від імені особи, яку він представляє, у
своїх інтересах або в інтересах іншої
особи, представником якої він
одночасно є, за винятком комерційного
представництва, а також щодо інших
осіб, встановлених законом".

Як вбачається із матеріалів справи
позивачем по справі виступає Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Українська страхова група»,
а позовна заява від його імені
підписана директором Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діке» В.М.
Макєєвим ( підтвердження повноважень
директора В.М. Макєєєва суду не надані).

Довіреність від Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
на ім.»я директора Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діке» В.М.
Макєєва на право підпису позовної
заяви Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» та ведення
справи про стягнення з Приватного
підприємства «Газенергоінвест» в
судових інстанціях в матеріалах справи
відсутня, позивачем суду не надана.

Суд вважає, що нез'явлення
представника позивача в судове
засідання для надання усних пояснень
по суті заявленого позову, ненадання
доказів перерахування страхового
відшкодування в розмірі 11 375,77 грн.
потерпілій особа, доказів на
підтвердження повноважень Макєєва В.М.
представляти інтереси Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група"
при веденні справи № 910/24235/13 за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" до Приватного
підприємства "Газенергоінвест" про
стягнення 11 375,77 грн. спрямоване на
штучне затягування судового процесу, а
тому суперечить, зокрема, вимогам
статті 6 Конвенції про захист праві
людини і основоположних свобод, 1950
року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи судом упродовж розумного
строку.

При залишені позову без розгляду судом
приймається до уваги, що відповідно до
приписі ст. 69 Господарського
процесуального кодексу суд обмежений
строками вирішення спору.

Після усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутись з позовною
заявою до господарського суду в
загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 81, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Т.Ю.Трофименко