ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" лютого 2014 р.Справа № 916/3478/13

За позовом: Державного підприємства
"ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН";

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "МЬОБІУС КОНСТРАКШН
ЮКРЕІН";

про стягнення

Суддя Меденцев П.А.

Представники:

Від позивача: Дьяченко Т.В. (за
довіреністю).

Від відповідача: Бріг В.М. (за
довіреністю), Волков А.С. (за
довіреністю), Поляков О.Ю. (за
довіреністю).

СУТЬ СПОРУ: 17.12.2013 року за вх. №5288/13
Державне підприємство "ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН"
(далі - позивач) звернулося до
господарського суду Одеської області
із позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МЬОБІУС КОНСТРАКШН
ЮКРЕІН" (далі - відповідач) про
стягнення заборгованості у розмірі 1 182
942,18 грн.

05.02.2014 року за вх. №3026/14 відповідач
звернувся до суду із клопотанням про
об'єднання справ № 916/3478/13 та №916/324/14 в
одне провадження в порядку ст. 58 ГПК
України, у задоволенні якого було
відмовлено у судовому засіданні від
21.02.2014 року через недоведеність.

Відповідно до положень норми ст. 69 ГПК
України строк розгляду справи було
продовжено до 04.03.2014 року Ухвалою суду
від 17.02.2014 року.

Позивач на позовних вимогах наполягає,
надаючи до суду заяву про збільшення
позовних вимог від 22.01.2014 року за вх.
№2-229/14.

Відповідач надав суду відзив 14.02.2014
року за вх. №3980/14 на позов в якому
позовні вимоги не визнає та просить суд
відмовити позивачу в задоволенні
позову, так як вважає вимоги
необґрунтованими та безпідставними з
підстав викладених у відзиві.

У судовому засіданні 21.02.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне:

З 15.02.2013 року по 12.06.2013 року судно "Josef
Mobius" (прапор Німеччина) проходило в
районі обов'язкового лоцманського
проведення (акваторія порту "Южний") без
лоцмана. Факти таких проходів
посвідчується записами
радіолокаційного контролю за рухом
судна Автоматизованої інформаційної
обчислювальної системи підтримки
регулювання руху суден
"Дельта-Навігатор", з яких видно
траєкторію руху вказаного судна,
виписками з радіопереговорів між
капітаном зазначеного судна та центром
регулювання руху суден а також
зведеною таблицею проводок судна "Josef
Mobius" за період з січня по червень 2013
року.

Акваторія морського порту "Южний"
відноситься до районів з обов'язковим
лоцманським проведенням.

На момент виникнення спірних
правовідносин на позивача покладалось
виконання функцій з лоцманського
проведення суден, регулювання руху
суден, тощо. На позивача було покладено
функції щодо надання лоцманських
послуг в районах обов'язкового
лоцманського проведення в
територіальному морі та на внутрішніх
водних шляхах України.

За прохід без лоцмана в зоні
обов'язкового лоцманського проведення
капітан судна зобов'язаний заплатити
штраф у розмірі двократної ставки
лоцманського збору. Штраф за прохід без
лоцмана в зоні обов'язкового
лоцманського проведення сплачується у
тому ж порядку як і лоцманський збір.

Позивач розрахував та направив на
адресу відповідача лист-вимогу за №3552
від 30.10.2013 року. Відповідач відмовився
від визнання заборгованості по
зазначеному штрафу з мотивів, що
викладені у заперечені на позов.

В результаті вищенаведеного, беручи до
уваги заяву Державного підприємства
"ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН" про збільшення позовних
вимог, позивач просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МЬОБІУС КОНСТРАКШН
ЮКРЕІН" 6 487 218,90 грн.

Досліджуючи матеріали справи,
аналізуючи норми чинного
законодавства, що стосується суті
спору, суд дійшов наступних висновків:

Ст. 92 КТМ України (у редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) з метою забезпечення
безпеки мореплавства на підходах до
морських портів, у межах вод цих портів,
а також між морськими портами
незалежно від прапора держави, під яким
плаває судно, і форми власності судна
проведення суден здійснюється
виключно державними морськими
лоцманами.

Відповідно до ст. 106 КТМ України із
суден, що користуються послугами
державних морських лоцманів,
справляється лоцманський збір, порядок
справляння і розмір якого
встановлюються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
транспорту, за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики економічного розвитку. Згідно
ст. 102 КТМ України за прохід без дозволу
служби регулювання руху або без
лоцмана в зоні обов'язкового
лоцманського проведення капітан судна
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
двократної ставки лоцманського збору
незалежно від встановленої чинним
законодавством України
відповідальності за наслідки, що
можуть виникнути через ці дії.

Ст. 109 КТМ України встановлює, що
лоцманський збір, окрема винагорода і
штрафи, передбачені статтями 102, 105, 106,
107, 108 КТМ України, включаються в доход
організації, працівником якої є
державний морський лоцман.

Згідно зі ст. 94 КТМ України центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
транспорту за погодженням з іншими
заінтересованими міністерствами та
центральними органами виконавчої
влади, затверджує райони обов'язкового
лоцманського проведення, категорії
суден, що звільняються від
обов'язкового лоцманського проведення,
і публікує ці відомості у лоціях і
Повідомленнях мореплавцям.

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України №655 від 01.08.2007 року
затверджено Правила плавання і
лоцманського проведення суден у
Північно-західній частині Чорного
моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському
та Херсонському морському каналах, п.
4.1.1 яких акваторію порту "Южний"
віднесено до районів обов'язкового
лоцманського проведення суден.

Відповідно до ч. 2 - 4 ст. 94 КТМ України у
районах обов'язкового лоцманського
проведення судно не має права
здійснювати плавання без морського
лоцмана, якщо тільки судно не належить
до категорії суден, що звільняються від
обов'язкового лоцманського проведення.

Також у районах необов'язкового
лоцманського проведення капітан судна
у разі необхідності має право взяти на
судно морського лоцмана. У районах
необов'язкового лоцманського
проведення капітан морського порту
може встановлювати обов'язкове
лоцманське проведення суден: а) які
самі (ядерні судна та інші) або їх
вантаж можуть становити загрозу
заподіяння шкоди навколишньому
природному середовищу. Категорії таких
суден доводяться до загального відома
в обов'язковій постанові по порту; б)
які мають серйозні пошкодження
корпусу, механізмів або обладнання, що
може істотно вплинути на безпеку їх
плавання в порту. У цьому випадку
капітану судна вручається нотіс про те,
що його судно має слідувати під
лоцманським проведенням.

Пункт 15 Зборів і плат за послуги, що
надаються суднам закордонного
плавання у морських портах України,
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України від 27.06.1996 № 214 (у
редакції, що була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин)
лоцманський збір справляється з усіх
суден, що заходять в порти (причали)
України або прямують транзитом
судноплавними водними шляхами.
Лоцманський збір не справляється у
випадках: а) якщо відповідно до
встановленого Міністерством
транспорту та зв'язку України порядку
лоцманське проведення в даному районі
не є обов'язковим (крім випадків, коли
капітан морського порту установлює
обов'язкове лоцманське проведення
суден), або б) судно віднесено до
категорії суден, що звільняються від
обов'язкового лоцманського проведення.

Пункт 22 цього ж Наказу Мінтрансу
України встановлює, що судна групи Е
(крім суден, які проходять ходові
випробування) звільняються від сплати
лоцманського збору, крім випадків, коли
лоцманське проведення у відповідному
районі або порту є обов'язковим та/або в
установленому порядку здійснюється
лоцманське проведення.

Суд, проаналізувавши пункт 22
зазначеного наказу у логічному зв'язку
зі ст. 94 КТМ України дійшов висновку, що
для суден групи Е незалежно від району
плавання, єдиною умовою не звільнення
від оплати за лоцманське проведення є
здійснення лоцманського проведення в
установленому порядку.

Суд не бере до уваги посилання позивача
на пункт 4.1.5 Правил плавання і
лоцманського проведення суден у
Північно-західній частині Чорного
моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському
та Херсонському морському каналах
(щодо розмірів судна), оскільки воно не
має відношення до ситуації що
розглядається, адже порядок
лоцманського проведення передбачає
спочатку подачу лоцманської заявки
капітаном, а потім за фактом здійсненої
лоцманської проводки - підписання ним
лоцманської квитанції (п.п. 4.3 та 4.4
Правил плавання).

Позивач не надав належних доказів щодо
надання капітаном т/х "Josef Mobius" заявок на
лоцманське проведення судна та
підписання відповідних лоцманських
квитанцій. Таким чином позивач не надав
суду докази фактичного здійснення
лоцманської проводки.

Судом також з'ясовано, що всі маневри
судна в зоні обов'язкового
лоцманського проведення здійснювалися
під контролем Служби регулювання рухом
суден (пункт регулювання рухом суден -
ПРРС „Южний"), що відповідає вимогам п.
1.7 Правил плавання і лоцманського
проведення суден у Північно-західній
частині Чорного моря,
Бузько-Дніпровсько-лиманському та
Херсонському морському каналах.

Пункт 1 Наказу Мінтрансу України №214
від 27.06.1996 року встановив, що до суден
групи "Е" відносяться усі судна, що не
входять до груп "А" - "Д", зокрема, судна
судноремонтного заводу,
аварійно-рятувальні,
підводно-технічні, технічні,
госпітальні, гідрографічні, судна
місцевого портового флоту, криголами,
які належать порту та орендовані ним,
спортивні судна, приватні яхти, парусні
судна, судна, які проходять ходові
випробування, риболовецькі судна, що
заходять у порти без виконання
вантажних операцій, тощо.

Відповідно до п. 2.4.4 Інструкції щодо
складання державного статистичного
спостереження за формою N 2-вод "Звіт про
наявність власних морських і річкових
суден, вантажних та пасажирських
причалів-набережних", затвердженої
Наказом Державного комітету
статистики України №102 від 22.02.2001 року
до технічних суден поміж іншого
відносяться земснаряди.

Судом встановлено, що відповідно до
реєстраційних документів на судно "Josef
Mobius", а саме - Міжнародного обмірного
свідоцтва на судно, виданого в 20.12.2002р. у
м. Гамбург, Німеччина, тип судна "Josef Mobius"
визначено, як саморозвантажувальний
земснаряд.

Таким чином, проаналізувавши у
сукупності положення вищезазначених
правових норм суд робить висновок, що
судно "Josef Mobius" відноситься до суден
групи "Е" у розумінні класифікації
Наказу Мінтрансу України №214 від 27.06.1996
року.

Таким чином, суд погоджується з
доводами відповідача, що оскільки
судно "Josef Mobius", яке відноситься до групи
"Е", не замовляло лоцманські послуги та,
відповідно, вказані послуги судну не
надавались, здійснювало плавання в
зоні обов'язкового лоцманського
проведення виключно за погодженням з
постом регулювання руху суден, відтак
правові підстави для стягнення штрафу
за прохід судна без лоцмана в зоні
обов'язкового лоцманського проведення
на підставі ст. 102 КТМ України відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню як безпідставні та
законодавчо необґрунтовані.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 24 лютого
2014 року.

Суддя
Меденцев П.А.