ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2014 р.Справа № 922/90/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук`яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез", вул.
Смольна, 30, м. Харків 61001 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Надія -92", вул.
Державінська, 2б, м. Харків 61000 про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

представник позивача: Старецький В.В.
(дов. б/н від 08.01.2014 року);

представник відповідача: Чубаренко О.О.
(дов. б/н від 20.01.2014 року).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез" (позивач)
звернулося до господарського суду
Харківської області із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Надія -92"(відповідач)
про стягнення коштів, а саме: суми
попередньої оплати - 3 600 грн. 00 коп., 3%
річнх - 64 грн. 20 коп. та витрати по сплаті
судового збору - 1 827 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем умов
зарахувань коштів за готельні послуги.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.01.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 03.02.2014 року.

31.01.2014 року на виконання ухвали від
17.01.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

31.01.2014 року представник відповідача
через канцелярію господарського суду
Харківської області надав відзив на
позовну заяву в якому просить суд
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

03.02.2014 року представник позивача у
судовому засіданні надав клопотання
про долучення документів до матеріалів
справи.

06.02.2014 року представником позивача
через канцелярію суду наданні
заперечення на відзив вих. № 354 від
05.02.2014 року.

07.02.2014 року представник позивача через
канцелярію суду надав доповнення до
заперечень на відзив вих. № 403 від 07.02.2014
року та документи для долучення до
матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.02.2014 року було
оголошено перерву до 13.02.2014 року.

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 13.02.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, суд встановив наступне.

27.03.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез" (замовник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Надія-92"(виконавець)
досягнуто домовленості щодо
бронювання двох готельних номерів
категорії «стандарт» у готелі «Надія»
з 09.04.2013 року по 12.04.2013 року.

Відповідачем позивачу був виставлений
рахунок - фактура № 13 від 27.03.2013 року на
оплату трьохденного проживання у
готелі "Надія" в двох номерах "стандарт"
на загальну суму 3 600 грн. 00 коп. Як
вбачається із рахунку - фактури
вартість одного номара категорії
"стандарт" за одну добу проживання
становить 600 грн. 00 коп.(а.с.12).

Позивачем оплачено проживання у
готелі «Надія» на загальну суму 3 600
грн. 00 коп, що підтверджеється
платіжним дорученням № 979 від 01.04.2013
року(а.с.13).

Оскільки позивач послугою проживання у
готелю не скористався, 03.06.2013 року
позивачем на адресу відповідача була
направлена вимога № 1170, в якій позивач
просить повернути попередню оплату у
сумі 3 600 грн. 00 коп. у семиденний термін,
тобто до 10.06.2013 року(а.с.14). Відповідачем
дана вимога залишена без задоволення.

Відповідно до обігово-сальдової
відомісті по рахунку 3711 за період з
01.01.2012 року по 30.01.2014 року сальдо на
користь позивача становить 3 600 грн. 00
коп.(а.с. 30).

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем суму попередньої оплати
не повенуто, що є причиною виникнення
спору.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до пункту 2 статті 218
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 901 Цивільного Кодексу
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторонни (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно до статті 530 Цивільного кодексу
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Вдповідно статті 536 Цивільного кодексу
України за користування чужими
грошовими коштами боржник забов'язаний
сплачувати проценти

Стаття 625 Цивільного кодеку України
наголошує на тому, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 3 %
річних на суму 3 600 грн. 00 коп. за період з
10.06.2013 року по 10.01.2014 року в розмірі 64
грн. 20 коп.

Перевіривши розрахунок позивача, судом
встановлено, що сума стягнення 3 %
річних на суму 1 200 грн. 00 коп. за період
10.06.2013 року по 10.01.2014 року, яка підлягає
задоволенню складає 42 грн. 41 коп.

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про туризм» за договором на готельне
обслуговування одна сторона (готель
або інший суб'єкт, що надає послуги з
розміщення) зобов'язується за
дорученням іншої сторони
(проживаючого) надати послуги по
тимчасовому проживанню (ночівлі) у
спеціально обладнаному жилому
приміщенні (номері), виконати або
організувати виконання інших
визначених договором на готельне
обслуговування послуг, пов'язаних з
тимчасовим проживанням, а проживаючий
зобов'язується сплатити за ці послуги
встановлену плату.

Пунктом 5.4 «Правил користування
готелями й аналогічними засобами
розміщення та надання готелних
послуг», затверджених Наказом
Державної туристичної академії
України від 16.03.2004 року № 19 встановлено,
що грощі сплачені споживачем за
послуги, повертаються у день
розірвання договору або інший термін
за домовленістю, Але не пізніше ніж
протягом 7 днів від дня пред'явлення
відповідної вимоги.

Згідно пункту 3.9. Правил надання
готельних послуг Готелю «Надія» від
10.05.2012 року: "Бронювання для
індивідуального гістя може бути
відмінено письмовою заявою гістя або
замовника (або іншим способом,
дозволяючим встановити належність
заяви гістю або замовнику) до 15:00 по
міському часу дня попереднього даті
заїзду без застосування штрафних
санкцій. Якщо заява про відмову від
пронювання зроблена пізніше
зазначеного часу або гість не заїзджає
в готель, к гістю/замовнику можуть бути
застосовані штрафні санкції за простій
номера у розмірі 100% загальної вартості
заброньованих номерів за одну
розрахункову добу"(а.с. 60).

Суд не приймає твердження відповідача
щодо зарахування коштів у розмірі 3
600 грн. 00 коп. як штрафу, оскільки
позивач послугами готелю не
скористався, відповідно сума штрафних
санкцій за простій двох номерів
відповідно до пункту 3.9 Правил надання
готельних послуг Готелю «Надія»
складає 100% загальної вартості
заброньованих номерів за одну
розрахункову добу, тобто 1 200 грн. 00 коп.

Сума попередньої оплати, яка підлягає
до задовольння становить 2 400 грн. 00 коп.,
а сума стягнення 3 % річних за період з
10.06.2013 року по 10.01.2014 року становить 42
грн. 41 коп.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою
України Закону України "Про судовий
збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, який набрав
чинності 01.11.2011р. (пункт 1 статті 10
Закону), розмір ставок судового збору
встановлено виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір"передбачено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітно плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 року"встановлено,
що мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 01 січня 2014 року
становить 1 218 грн. 00 коп.

В підпунктах 1 та 2 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначений розмір ставки
судового збору, а саме за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру розмір ставки
судового збору складає 2 відсотки від
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Отже, відповідно до вказаних вище
вимог, судовий збір становить 1 827 грн. 00
коп.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, при
частковому задоволенні позову судові
витрати у справі покладаються на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, сума судового збору з
відповідача складає 1 217 грн. 81 коп.

Керуючись статтями 1, 4, 12, 43, 49, 82 - 85, 115 - 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Надія -92",( вул.
Державінська, 2б, м. Харків 61000, п/р 3
у АТ„Укргазбанк" у м. Київ, МФО 320478,
) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ветсинтез" (вул. Смольна, 30, м. Харків
61001, п/р 7900 в АТ "Укрсиббанк", МФО
351005, ) 2 400 (дві тисячі
чотириста) грн. 00 коп.- сума попередньої
оплати, 42 (сорок дві) грн. 41 коп.- 3 %
річних та 1 217 (одна тисяча двісті
сімнадцять) грн. 81 коп. витрати по
сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

У решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 14.02.2014
року.

Суддя О.О. Ємельянова