ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року справа № 919/583/13

За позовом ОСОБА_1

(АДРЕСА_3) та

третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору

ОСОБА_2

(АДРЕСА_1)

до товариства з обмеженою
відповідальністю "МК-ФІШ"

(вул. Героїв Бресту, 1-А, м. Севастополь,
99058)

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_3

(АДРЕСА_2) та ОСОБА_4

(АДРЕСА_4)

про визнання рішення загальних зборів
незаконним

Суддя Плієва Н.Г.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_5, довіреність б/н від
12.04.2013;

представник відповідача - не з'явився;

третьої особи (ОСОБА_3) - ОСОБА_6, договір
б/н від 15.12.2013;

представник третьої особи (ОСОБА_2) - не
з'явився

представник третьої особи (ОСОБА_4) - не
з'явився

Суть спору:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
господарського суду міста Севастополя
із позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "МК-ФІШ" (далі -
відповідач, ТОВ "МК-ФІШ") про визнання
незаконним рішення, викладеного у
протоколі загальних зборів учасників
ТОВ "МК-ФІШ" від 27.08.2008, яким надана
згода, на те щоб відповідач виступив
майновим поручителем за виконання
товариством з обмеженою
відповідальністю "Транссервис" своїх
кредитних зобов'язань перед
акціонерним банком "Синтез" в сумі 4 500
000,00 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2013 позовна заява
ОСОБА_1 прийнята до розгляду та
порушено провадження у справі №919/583/13,
справу призначено до розгляду у
судовому засіданні на 11.06.2013.

Ухвалою суду від 11.06.2013 до участі у
справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача залучено -
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду міста Севастополя
№ 365 від 09.09.2013 справу № 919/583/13
призначено до повторного
автоматичного розподілу, за
результатами якого справу передано
судді Плієвій Н.Г.

Ухвалою від 11.09.2013 справу прийнято
до провадження суддею Плієвою Н.Г.,
призначено до розгляду в судовому
засіданні та зупинено провадження у
справі до 17.12.2013 до 10:00 годин.

Ухвалою суду від 17.12.2013 провадження у
справі було поновлено.

17.12.2013 через канцелярію суду від ОСОБА_2,
як від третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
надійшла позовна заява до товариства
з обмеженою відповідальністю "МК-ФІШ"
про визнання незаконним та скасування
рішення загальних зборів.

Ухвалою суду від 20.12.2013 позовна заява
ОСОБА_2 прийнята для спільного розгляду
з позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю "МК-ФІШ", за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
про визнання рішення загальних зборів
незаконним. ОСОБА_2 виключено із числа
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача та справу
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 21.01.2014.

Відповідно до положень статті 77
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 та третя
особа, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору ОСОБА_2 обґрунтовують
тим, спірним рішенням, оформленим
протоколом № 12 від 27.08.2008 загальних
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю "МК-ФІШ",
порушено їх права та охоронювані
законом інтереси, оскільки на підставі
вказаного рішення ТОВ «МК-Фіш»
виступило майновим поручителем та було
підписано договір іпотеки судна
«Черемош». Позивач зазначає, що
протокол він особисто не підписував,
підпис від його імені виконано іншою
особою; 27.08.2008 він знаходився за межами
України; про час та місце проведення
зборів повідомлений не був. Третя особа
ОСОБА_2 також стверджує, що ані він, ані
ОСОБА_1 не приймали участь у загальних
зборах.

У судовому засіданні 11.02.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позові, наполягав
на їх задоволенні. Вважає, що рішення,
яке викладено у протоколі загальних
зборів учасників ТОВ "МК-ФІШ" від 27.08.2008
порушує права ОСОБА_1 оскільки він
перебував у той день за межами України,
та його підпис у протоколі підроблений.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, через канцелярію
суду надав письмові пояснення по суті
спору та зазначив, що заявлені позовні
вимоги відповідач визнає повністю,
оскільки в липні 2013 новим директором
ТОВ "МК-ФІШ" призначений ОСОБА_7, але
попереднім директором Требушним О.В.
йому не були передані
фінансово-господарські документи
товариства, статут, печатки, у тому
числі книга протоколів, журнал
реєстрації учасників, журнал
сповіщення учасників товариства. У
зв'язку з цим встановити дотримання
Закону України "Про господарські
товариства" та статуту ТОВ "МК-ФІШ" при
проведенні загальних зборів учасників
товариства від 27.08.2008 не
представляється можливим. За таких
обставин відповідач визнає позовні
заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у повному обсязі
і вважає, що пред'явлені ними вимоги є
законними і обґрунтованими.

Представник третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору
ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_10 - у судове
засідання не з'явилась, надала заяву з
проханням розглянути справу за її
відсутності, зазначила, що з позовом
ОСОБА_1 згодна, позов ОСОБА_2 підтримує у
повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання
також не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку. В ході
розгляду справи представником третьої
особи було надано пояснення по суті
позовних вимог, у яких зазначено, що
ОСОБА_4 підтримує позовні вимоги ОСОБА_1
та вважає рішення, що прийнято
загальними зборами ТОВ "МК-ФІШ" 27.08.2008, є
незаконним, оскільки ці збори були
проведені з грубим порушенням прав
позивача.

Також під час судового засідання
представником третьої особи ОСОБА_3
надані суду заперечення на позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в яких він
просить суд припинити провадження у
справі на підставі пункту 1-1 частини
першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
оскільки відсутній оригінал спірного
рішення (протоколу), вважає що права
позивача та третьої особи порушені не
були, а тому немає підстав для
задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу загальних
зборів учасників ТОВ "МК-ФІШ" №12 від
27.08.2008 до порядку денного загальних
зборів було внесено питання щодо
поруки за кредитом. Загальними зборами
прийнято рішення: виступити майновим
поручителем по кредиту, який надається
товариству з обмеженою
відповідальністю "Транссервіс"
акціонерним банком "Синтез" у сумі 4 500
000,00 грн; підписати договір іпотеки,
передавши рибо-морозне судно "Черемош",
що належить ТОВ «МК-Фіш» на праві
власності; доручити підписання
договору іпотеки директору ТОВ
«МК-Фіш» Требушному О.В. (том 1, арк.с.11).

Позивач та третя особа ОСОБА_2,
звернулись до суду з позовними
вимогами до відповідача посилаючись на
те, що їх не повідомляли про скликання
27.08.2008 загальних зборів учасників із
відповідним порядком денним, на зборах
вони присутні не були, а тому вважають,
що збори проводилися у неправомочному
складі, в зв'язку з чим прийняте рішення
є незаконним. Крім того, підставою
позовних вимог є та обставина, що
ОСОБА_1 спірне рішення не підписував, та
протокол підроблений невідомими
особами, що є кримінальним злочином.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов наступних висновків.

Корпоративними правами, відповідно до
статті 167 Господарського кодексу
України, є права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні)
господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами. Під корпоративними
відносинами маються на увазі
відносини, що виникають, змінюються та
припиняються щодо корпоративних прав.

Товариством з обмеженою
відповідальністю є засноване одним або
кількома особами товариство, статутний
капітал якого поділений на частки,
розмір яких встановлюється статутом
(стаття 140 Цивільного кодексу України).
Статут товариства з обмеженою
відповідальністю містить відомості
про розмір статутного капіталу, з
визначенням частки кожного учасника,
склад та компетенцію органів
управління і порядок прийняття ними
рішень (стаття 143 Цивільного кодексу
України).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МК-ФІШ" було
зареєстровано в якості юридичної особи
Гагарінською районною державною
адміністрацією міста Севастополя
05.06.2007 (том 1, арк.с.39).

Згідно зі статтею 145 Цивільного кодексу
України, вищим органом товариства з
обмеженою відповідальністю є загальні
збори його учасників. До виключної
компетенції загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю належить: визначення
основних напрямів діяльності
товариства, затвердження його планів і
звітів про їх виконання, внесення змін
до статуту товариства, зміна розміру
його статутного капіталу, створення та
відкликання виконавчого органу
товариства, визначення форм контролю
за діяльністю виконавчого органу,
створення та визначення повноважень
відповідних контрольних органів,
затвердження річних звітів та
бухгалтерських балансів, розподіл
прибутку та збитків товариства,
вирішення питання про придбання
товариством частки учасника,
виключення учасника із товариства,
прийняття рішення про ліквідацію
товариства, призначення ліквідаційної
комісії, затвердження ліквідаційного
балансу. Черговість та порядок
скликання загальних зборів
встановлюються статутом товариства і
законом.

Відповідно до статті 98 Цивільного
кодексу України, загальні збори
учасників товариства мають право
приймати рішення з усіх питань
діяльності товариства, у тому числі і з
тих, що передані загальними зборами до
компетенції виконавчого органу.
Рішення загальних зборів приймаються
простою більшістю від числа присутніх
учасників, якщо інше не встановлено
установчими документами або законом.
Порядок скликання загальних зборів
визначається в установчих документах
товариства. Рішення загальних зборів
може бути оскаржене учасником
товариства до суду.

Згідно з частиною п'ятою статті 61
Закону України "Про господарські
товариства" про проведення загальних
зборів товариства учасники
повідомляються передбаченим статутом
способом з зазначенням часу і місця
проведення зборів та порядку денного.
Повідомлення повинно бути зроблено не
менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів. Будь-хто з учасників
товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників
за умови, що воно було ним поставлено не
пізніш як за 25 днів до початку зборів.
Не пізніш як за 7 днів до скликання
загальних зборів учасникам товариства
повинна бути надана можливість
ознайомитися з документами, внесеними
до порядку денного зборів. З питань, не
включених до порядку денного, рішення
можуть прийматися тільки за згодою
всіх учасників, присутніх на зборах.

Згідно зі статтею 116 Цивільного кодексу
України учасник господарського
товариства має право брати участь в
управлінні товариством у порядку,
визначеному в установчому документі.
Аналогічне положення закріплено
пунктом "а" частини першої статті 10
Закону України "Про господарські
товариства".

Загальні збори є неправомочними, якщо
реєстрація акціонерів у день
проведення загальних зборів не
здійснювалась (стаття 159 Цивільного
кодексу України, стаття 41 Закону
України "Про господарські товариства"),
у зв'язку з неможливістю визначення
кворуму на загальних зборах. Рішення,
прийняті на таких загальних зборах, у
судовому порядку визнаються
недійсними.

Відповідно до ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам підвідомчі спори
про визнання недійсними актів з
підстав, зазначених у законодавстві.

У п. 2 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду від 26.01.2000 № 02-5/35 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" роз'яснено, що
підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача у справі. Якщо за результатами
розгляду справи факту такого порушення
не встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

Недодержання вимог правових норм, які
регулюють порядок прийняття акта, у
тому числі стосовно його форми, строків
прийняття тощо, може бути підставою для
визнання такого акта недійсним лише у
тому разі, коли відповідне порушення
спричинило прийняття неправильного
акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з
вимогами чинного законодавства і
прийнятий відповідно до обставин, що
склалися, тобто є вірним по суті, то
окремі порушення встановленої
процедури прийняття акта не можуть
бути підставою для визнання його
недійсним, якщо інше не передбачено
законодавством.

Відповідно до положень пунктів 17,18
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 13 від 24.10.2008 «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»
рішення загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. У зв'язку з цим, підставами
для визнання недійсними рішень
загальних зборів акціонерів
(учасників) господарського товариства
можуть бути:

- порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника)
товариства можливості взяти участь у
загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів
акціонера(учасника) товариства
рішенням загальних зборів.

Натомість, не всі порушення
законодавства, допущені під час
скликання та проведення загальних
зборів господарського товариства, є
підставою для визнання недійсними
прийнятих на них рішень. Безумовною
підставою для визнання недійсними
рішень загальних зборів у зв'язку з
прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення
за відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41,42,59,60 Закону "Про господарські
товариства";

- прийняття загальними зборами рішень з
питань, не включених до порядку денного
загальних зборів товариства (частина
четверта статті 43 Закону "Про
господарські товариства";

- прийняття загальними зборами рішення
про зміну статутного капіталу
товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації
(статті 40, 45 Закону "Про господарські
товариства".

При вирішенні питання про недійсність
рішень загальних зборів у зв'язку з
іншими порушеннями, допущеними під час
скликання та проведення загальних
зборів, господарський суд повинен
оцінити, наскільки ці порушення могли
вплинути на прийняття загальними
зборами відповідного рішення.

В обґрунтування своїх доводів позивач
ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2
посилаються на підроблення протоколу,
яким оформлене спірні рішення та на ту
обставину, що ОСОБА_1 протокол не
підписував.

Згідно з вимогами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Статтею 34
цього кодексу визначено, що обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

В матеріалах справи знаходиться
незасвідчена належним чином копія
протоколу № 12 від 27.08.2008, яка
представлена позивачем (том 1, арк.с.11).
Оригінал протоколу, який вимагався
судом, відповідач суду не представив,
пояснивши, що оригінал протоколу від
27.08.2008 на товаристві відсутній.

Ухвалою суду від 07.08.2013 з метою
перевірки доводів позивача що, він
спірне рішення не підписував, судом
було призначено у справі №919/583/13 судову
почеркознавчу експертизу, проведення
якої доручено Науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру
при УМВС України в м. Севастополі.

Проте, 06.09.2013 справа № 919/583/13
повернулась до господарського суду
міста Севастополя без проведення
експертизи. Як вбачається із листа
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при УМВС України в м. Севастополі вих.
№13/4298 від 04.09.2013, ознайомившись з
матеріалами експертизи встановлено, що
в наслідок виконання досліджуваного
документу, а саме копії протоколу
загальних зборів ТОВ "МК-ФІШ" № 12 від
27.08.2008 за допомогою
копіювально-множильної техніки
провести повне всебічне та об'єктивне
дослідження не представляється
можливим (том 2, арк.с.24).

Місце знаходження оригіналу спірного
рішення в ході розгляду справи
встановлено не було.

З відповіді приватного нотаріуса
ОСОБА_12, яка посвідчувала Іпотечний
договір, укладений між АБ «Синтез» та
ТОВ «МК-Фіш» в забезпечення зобов'язань
ТОВ «Транссервіс» вих.№ 349/01-16 від 12.12.2013
слідує, що оригінал протоколу № 12 від
27.08.2008 загальних зборів ТОВ «МК-Фіш»
знаходиться в справах
Сімферопольської філії АБ «Синтез» та
був переданий нотаріусу для огляду (т2.
а.с. 55).

З пояснень ПАТ «АБ «Синтез» вих. № 20 від
13 вбачається, що банком за актом
приймання-передачі на підставі
договору про відступлення права вимоги
за договором кредитної лінії всі
документи передані новому кредитору -
ТОВ «Крокус-Крим», та оригінал
протоколу № 12 від 27.08.2008 у ПАТ «АБ
«Синтез» відсутній (а.с. 110-112).

В той же час, присутній у судовому
зсіданні представник третьої особи
ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6- який також за
довіреністю являється представником
ТОВ «Крокус-Крим» наявність у
останнього оригіналу спірного
протоколу заперечував.

Висновок експертного дослідження № 140
від 26.06.2013 Кримської експертної служби
в якості належного та допустимого
доказу судом не приймається, оскільки,
вказаний висновок зроблено на підставі
заяви ОСОБА_13, а не позивача ОСОБА_1
Зразки підпису та почерку ОСОБА_1, які
були представлені на дослідження
спеціалісту, судом не засвідчувалися.
Разом з тим, як вбачається з висновку
об'єкти дослідження доставлені в ТОВ
"Кримська експертна служба" в не
упакованому та не опечатаному вигляді,
у зв'язку з чим неможливо достовірно
встановити, чи виконаний підпис на цих
зразках саме ОСОБА_1 Крім того, при
проведенні експертного дослідження
експерт не попереджався про
кримінальну відповідальність за
статтями 384, 385 Кримінального кодексу
України.

Отже, доводи позивача ОСОБА_1 та третьої
особи ОСОБА_2, що протокол № 12
від імені ОСОБА_1 підписано іншою
особою не знайшли підтвердження
належними та допустимими доказами у
судовому засіданні.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до положень статті 358
Кримінального Кодексу України
підроблення документів є злочином, за
яке вказаним кодексом передбачено
кримінальну відповідальність.

У частині 3 ст. 62 Конституції України
закріплено основний принцип
допустимості доказів, який полягає у
тому, що обвинувачення не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 124
Конституції України правосуддя в
Україні здійснюється виключно судами.
Делегування функцій судів, а також
привласнення цих функцій іншими
органами чи посадовими особами не
допускається. Установити наявність або
відсутність у діянні особи
передбачених кримінальним
законодавством ознак складу злочину,
тобто визнати особу винною у вчиненні
злочину і на цій підставі піддати
кримінальному покаранню, може лише суд
у своєму вироку у справі.

Судом встановлено, на час розгляду
справи обвинувального вироку за фактом
підроблення протоколу загальних
зборів № 12 від 27.08.2008 не існує, а тому
доводи позивача щодо підроблення
вказаного документу є лише
припущеннями.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження факту фальсифікації
протоколу загальних зборів № 12
від 27.08.2008.

Щодо заяви відповідача про визнання
позовних вимог суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 78
Господарського процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову господарський суд приймає
рішення про задоволення позову за
умови, що дії відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Враховуючи, що третя особа ОСОБА_3,
проти задоволення позову заперечує,
суд відмовляє у прийнятті заяви про
визнання позову.

Крім того, як слідує з заяви
відповідача про визнання позову,
визнання позову обумовлено тим, що у
зв'язку зі зміною керівництва ТОВ
«МК-Фіш» новому керівництву не була
передана вся документація, а тому
неможливо встановити обставини
проведення зборів та дотримання вимог
законодавства при їх проведенні.

Проте, суд зазначає, що відповідачем у
справі є юридична особа, а не її
керівник, а тому відсутність
відомостей у керівника щодо порядку
прийняття рішення загальних зборів від
27.08.2008 при попередньому керівникові, не
може бути підставою для визнання
вказаного рішення недійсним.

Щодо доводів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про їх
відсутність 27.08.2008 у місті Севастополі
під час проведення загальних зборів
вони судом не приймаються, оскільки з
копії наданого протоколу загальних
зборів не вбачається в якому саме місті
ці збори було проведено.

Доводи позивача та третьої особи
ОСОБА_2 що, на підставі спірного
протоколу було укладено договір
іпотеки судна «Черемош», чим порушені
їх права, не підтверджуються належними
доказами, оскільки у договорі іпотеки
будь-які посилання на вказаний
протокол відсутні.

Крім того, як встановлено судом, на
підставі договору купівлі-продажу
частки в статутному капіталі ТОВ
«МК-Фіш» від 22.05.2011 ОСОБА_1, який діяв від
свого імені та імені ОСОБА_4 на підставі
довіреності, передав у власність
ОСОБА_2 1/2 частку (що складає 50 відсотків
статутного капіталу) та відповідні
права і обов'язки товариства з
обмеженою відповідальністю «МК-Фіш» (т.
2 а.с. 141-143).

Зміни до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо розміру внеску
до статутного фонду ТОВ «МК-Фіш»
внесено 19.07.2013, що вбачається з
відповідних Витягів з реєстру (т. 2
а.с.164-167).

Отже, на час розгляду справи позивач
ОСОБА_1 не являється учасником ТОВ
«МК-Фіш».

Пункт 18 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24.10.2008 року №13 та
пункт 2.11 Рекомендації президії Вищого
господарського суду України від 28.12.2007
року №04-5/14 визначають безумовні
підстави для визнання недійсними
рішень загальних зборів. Позивачем та
третьою особою не було надано суду
беззаперечних доказів безумовних
підстав для визнання недійсним рішення
загальних зборів, яке оформлено
протоколом № 12 від 27.08.2008.

Пунктом 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" передбачено, що
суди мають враховувати, що для визнання
недійсним рішення загальних зборів
товариства необхідно встановити факт
порушення цим рішенням прав та
законних інтересів учасника
(акціонера) товариства. Якщо за
результатами розгляду справи факт
такого порушення не встановлено,
господарський суд не має підстав для
задоволення позову.

З урахуванням того, що ані позивачем
ОСОБА_1, ані третьою особою ОСОБА_2 не
доведено, що спірним рішенням, порушені
їх права, суд дійшов висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог.

За правилами статті 49 Господарського
процесуального кодексу України при
відмові в задоволенні позову судові
витрати покладаються на позивачів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 43,
49, 82, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_2
відмовити.

Повне рішення складене 17.02.2014.

Суддя
підпис Н.Г. Плієва

919/583/13/3500/14