м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/23/14 10.02.14
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Науково-виробниче
акціонерне товариство
територіально-галузевого об"єднання
"Південно-Західна залізниця" в особі
пасажирського вагонного депо Бахмач
про стягнення 171 501,86 грн.
Суддя Цюкало Ю.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Кисіль А.В. (за
довіреністю від 08.01.2014);
від відповідача: Безхутрій К.О. (за
довіреністю від 30.01.2014);
В судовому засіданні 10 лютого 2014 року,
відповідно до положень ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.
08.01.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява №04/09-016839 від 27.11.2013 Публічного
акціонерного товариства
"Науково-виробниче акціонерне
товариство ВНДІкомпресормаш" до
Державного територіально-галузевого
об"єднання "Південно-Західна залізниця"
в особі пасажирського вагонного депо
Бахмач про стягнення 171 501,86 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.01.2014 суддею Цюкало Ю.В.
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 10.02.2014.
В судове засідання, призначене на 10.02.2014
з'явились представники сторін та
надали усні пояснення по суті спору,
відповіли на запитання суду.
Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосування
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд,-
30.07.2013 між Публічним акціонерним
товариством «Науково-виробниче
акціонерне товариство
«ВНДІкомпресормаш» (далі за текстом -
ПАТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш») та
Державним територіально-галузевим
об'єднанням «Південно-Західна
залізниця» в особі пасажирське вагонне
депо Бахмач (далі за текстом - ДТГО
«Південно-Західна залізниця» в особі
пасажирське вагонне депо Бахмач) було
укладено Договір №ПЗ/Л131717/НЮ (далі за
Згідно Специфікації №1 та видаткової
накладної №ГП-1093 від 08.08.2013 позивач
поставив на адресу відповідача товар, а
саме - станція компресорна НВЄ - 10/0,7М№154
в кількості 1 шт. на суму 173 900,00 грн.
Позивач зазначає, що належним чином
виконав свої договірні зобов'язання з
поставки товару, проте відповідач
виконує взяті на себе договірні
зобов'язання по оплаті товару згідно
умов Договору неналежним чином.
В позовній заяві позивач посилається
на те, що станом на 27.11.2013
заборгованість відповідача за
зобов'язаннями, строк виконання яких
настав, становить 163 900,00 грн.
З огляду на вищезазначене позивач
звернувся до суду за захистом
порушених прав та просить суд стягнути
з відповідача суму заборгованості у
розмірі 163 900,00 грн.; пеню у сумі 5 611,34
грн.; сума процентів річних 1 294,92 грн.;
інфляційне збільшення суми боргу 695,60
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.01.2014 суд зобов'язував
відповідача надати суду письмовий
відзив на позов із зазначенням доказів,
що підтверджують викладені у відзиві
обставини. Однак, всупереч вимог суду,
відповідач відзив до суду не надав та
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
У відповідності до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
Статтею 180 Господарського кодексу
України передбачено, що зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. Господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628
Цивільного кодексу України).
Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
Як вбачається з матеріалів у справі,
30.07.2013 між ПАТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш»
(виконавець) та ДТГО «Південно-Західна
залізниця» в особі пасажирське вагонне
депо Бахмач (покупець) було укладено
Договір поставки №ПЗ/Л131717/НЮ.
У відповідності до п.16.1. Договір
набирає сили з моменту його підписання
і діє до 31.12.2013, але в будь-якому разі до
повного виконання сторонами своїх
Пунктом 1.1. вказаного Договору
передбачено, що постачальник
зобов'язується поставити та передати у
власність покупцю товар відповідно до
специфікації, яка є невід'ємною
частиною договору, а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити цей
товар на умовах даного договору.
Відповідно до п.5.1. Договору, товар
повинен бути поставлений покупцю не
пізніше 10 робочих днів від дня
отримання постачальником заявки
Згідно з п.6.1. Договору, покупець
зобов'язаний оплатити поставлений
постачальником товар за ціною,
вказаною у специфікації.
У відповідності до п.6.3. сума по
Договору становить 173 900,00 грн., ПДВ 20% 28
Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
Розділом 3 вказаного Договору
передбачено порядок розрахунків. Так,
пунктом 7.1. Договору сторони домовились
про те, що розрахунки здійснюються у
безготівковій формі. Покупець здійснює
оплату поставленого товару протягом
15-ти банківських днів після підписання
Акту приймання-передачі товару або
накладної (п.7.2. Договору).
Згідно з п.7.3. Договору, днем отримання
товару вважається день підписання
сторонами або їх уповноваженими
представниками акту прийому-передачі
товару або накладної.
З матеріалів справи слідує, що 08.08.2013
сторонами було підписано Видаткову
накладну №ГП-1093, відповідно до якої
постачальник поставив товар на
підставі Договору поставки, а саме
станцію компресорну НВЄ-10/0,7М№154 на
суму 173 900,00 грн.
Пунктом 12.1. Договору передбачено, що
покупець зобов'язаний оплатити в
повному обсязі по рахунку-фактурі за
постачання товару згідно додатку №1 до
Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
З матеріалів справи слідує, що позивач
належним чином виконав взяті на себе
договірні зобов'язання з поставки
товару. Однак, відповідач, всупереч
норм чинного законодавства України та
умов Договору, виконує взяті на себе
обов'язки за Договором неналежним
Як вбачається з банківської виписки з
рахунку в відділенні №1 ПУМБ м. Суми від
21.11.2013, відповідачем було сплачено
21.11.2013 за Договором поставки 10 000,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що з
метою досудового врегулювання спору
позивач направляв на адресу
відповідача вимогу №04/09-012885 від 09.09.2013,
претензію про сплату заборгованості
№04/09-014064 від 02.10.2013 з вимогами про
сплату існуючого боргу.
Станом на час розгляду справи, доказів
сплати заборгованості відповідачем у
сумі 163 900,00 грн. за Договором поставки
до суду не представлено.
Суд зазначає, що відповідач, відповідно
до матеріалів у справі, прийняв
продукцію від позивача без зауважень
або застережень, що підтверджується
відповідною видатковою накладною,
частково розрахувався за неї та
підтвердив у судовому засіданні факт
наявності грошових зобов'язань перед
позивачем за прийняту продукцію.
Враховуючи вищезазначене, на час
розгляду спору у господарському суді
відповідачем не спростовано факт
отримання товару за представленими
видатковими накладними та не надано
доказів повної оплати переданого
Відтак, позовна вимога про стягнення з
відповідача суми основного боргу в
розмірі 163 900,00 грн. є обґрунтованою,
документально підтвердженою, а тому
підлягає задоволенню.
Також, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань, позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню у сумі 5
611,34 грн.; сума процентів річних 1 294,92
грн.; інфляційне збільшення суми боргу
695,60 грн., які нараховані за час
прострочення платежу.
Відповідно до п.11.1. Договору за
невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань за даним Договором винна
сторона несе відповідальність згідно з
чинним законодавством України і цим
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України передбачає, що боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Наданий позивачем розрахунок трьох
процентів річних від простроченої суми
у розмірі 1 294,92 грн. та інфляційне
збільшення у сумі 695,60 грн. перевірено
судом та встановлено, що розрахунки
відповідають нормам чинного
законодавства, зокрема вимогам
вказаної статті, з огляду на що позовні
вимоги в цій частині підлягають
Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
За ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", розмір
пені, передбачений ст. 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України, сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Згідно з п.11.2. Договору покупець у разі
порушення строків оплати сплачує
постачальнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення, включаючи день оплати.
Наданий позивачем розрахунок пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення у розмірі 5 611,34
грн., відповідає нормам чинного
законодавства, зокрема вимогам
вказаної статті, з огляду на що позовні
вимоги в цій частині підлягають
Згідно з ч. 1 ст. 33
Господарсько-процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Статтею 35 Господарсько-процесуального
кодексу України встановлено, що факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішені інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
Таким чином суд приходить до висновку,
що позивачем належними та допустимими
доказами доведено прострочення
виконання відповідачем зобов'язання за
Договором поставки та наявну
Враховуючи все вищевикладене, зважаючи
на відсутність в матеріалах справи
контррозрахунку відповідача, а також
те, що доказів сплати заборгованості
відповідачем станом на час розгляду
даної справи до суду не представлено,
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, а саме: стягнення
основного боргу у розмірі 163 900,00 грн.;
пеню у сумі 5 611,34 грн.; 3% річних у сумі 1
294,92 грн.; інфляційне збільшення суми
боргу у розмірі 695,60 грн.
Судові витрати позивача по сплаті
судового збору у сумі 3 431,00 грн.
відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача з
урахуванням задоволення позовних
вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
"Науково-виробниче акціонерне
товариство ВНДІкомпресормаш"
задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного
територіально-галузевого об"єднання
"Південно-Західна залізниця" в особі
пасажирського вагонного депо Бахмач
04713033), з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь Публічного
акціонерного товариства
"Науково-виробниче акціонерне
товариство "ВНДІкомпресормаш" (40020, м.
Суми, Курський проспект, 6, код ЄДБРПОУ
00220434), на будь-який рахунок, виявлений
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, грошові кошти: сума
заборгованості у розмірі 163 900,00 грн.
(сто шістдесят три тисячі дев'ятсот
гривень 00 копійок); пеню у сумі 5 611,34
грн. (п'ять тисяч шістсот одинадцять
гривень 34 копійки); 3 % річних у сумі 1
294,92 грн. (одна тисяча двісті дев'яносто
чотири гривні 92 копійки); інфляційне
збільшення суми боргу у розмірі 695,60
грн. (шістсот дев'яносто п'ять гривень 60
копійок) та витрати по сплаті судового
збору у сумі 3 431,00 грн. (три тисячі
чотириста тридцять одна гривня 00
копійок). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.02.2014.

Суддя
Ю.В. Цюкало