КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р. Справа№ 910/8313/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Суліма В.В.

Федорчука Р.В.

за участі представників:

від позивача: Птуха Є.Л. - представник

від відповідача: Мірко А.Л. -
представник

від третьої особи: Герасько М.Г. -
представник

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ побуту» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 16.10.2013 по справі №910/8313/13
(Головуючий суддя: Літвінова М.Є., судді:
Борисенко І.І., Босий В.П.)

За позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ побуту»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промоушн Плюс»

третя особа Публічне акціонерне
товариство «Київенерго»

про стягнення 27 345,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ побуту» з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Промоушн
Плюс» про стягнення 27 245,36 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 16.10.2013 року по справі №910/8313/13
у задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
Господарського суду міста Києва від
16.10.2013 року по справі №910/8313/13
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ побуту»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
винесене Господарським судом м. Києва
рішення від 16 жовтня 2013 року, є
незаконним та не обґрунтованим,
оскільки суд не повно та не правильно
встановив обставини, які мають
значення для справи. А також
неправильно застосував норми
матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.12.2013
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 14.01.2014.

Представник відповідача 13.01.2014 через
відділ діловодства Київського
апеляційного Господарського суду
надав відзив на апеляційну скаргу, в
якому просить залишити рішення
Господарського суду м. Києва від 16.10.2013
року по справі №910/8313/13 без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 14.01.2014 року
оголошено перерву на 28.01.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014
продовжено строк вирішення спору,
розгляд справи призначено на 11.02.2014

Представник відповідача 06.02.2014 через
відділ діловодства Київського
апеляційного Господарського суду
надав відзив на апеляційну скаргу, в
якому просить залишити рішення
господарського суду м. Києва від 16.10.2013
року по справі №910/8313/13 без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

11.02.2014 розпорядженням Секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду для
розгляду справи №910/8313/13 було визначено
колегію суддів у складі головуючого
судді: Тарасенко К.В., суддів: Суліма
В.В., Федорчука Р.В.

Представник третьої особи письмового
відзиву на апеляційну скаргу не надав,
однак у судовому засіданні її доводи
підтримав, просив апеляційну скаргу
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та відзиву на неї, заслухавши пояснення
представників позивача, відповідача та
третьої особи, перевіривши матеріали
справи та проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

Між Акціонерною енергопостачальною
компанією «Київенерго» та Товариством
з обмеженою відповідальністю «Світ
побуту» 28.03.2005 року був укладений
Договір на постачання теплової енергії
у гарячій воді №20357 (далі -Договір на
постачання теплової енергії), за
умовами якого (п.1.1) постачальник
зобов'язується виробити та поставити
теплову енергію споживачу для потреб
опалення та гарячого водопостачання, а
споживач зобов'язується отримати її та
оплатити відповідно до умов,
викладених в цьому Договорі. Обсяги
постачання теплової енергії абоненту
визначені у Додатку № 1 до Договору.

01.02.2005 між ТОВ «Промоушн плюс» та ТОВ
«Світ побуту» був укладений Договір
про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території
нежитлових приміщень №19/05. За умовами
цього Договору (п.1.1), замовник доручає,
а виконавець зобов'язується
забезпечити обслуговування нежитлових
приміщень, які зареєстровані за ТОВ
«Промоушн плюс», які є власністю
замовника, загальною площею 224,2 кв.м., а
саме надати всі комунальні послуги.

Згідно до п. 2.1 Договору про участь у
витратах на утримання будинку,
виконавець зобов'язаний забезпечити
виконання всього комплексу робіт та
послуг по утриманню приміщень згідно з
вимогами «Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями»
затвердженими постановою КМ України
від 08.10.1992 №572; надання замовнику
комунальних послуг (холодне
водопостачання та водовідведення),
підготовка системи центрального
опалення, гарячого водопостачання,
експлуатація системи та інших послуг
за узгодженими розцінками і тарифами
відповідно до п. 1.2 цього Договору.

Як зазначено у пункті 2.2 Договору,
замовник зобов'язується не проводити
без узгодження з виконавцем ніяких
робіт, пов'язаних з системою тепло,
водопостачання та водовідведення.

07.06.2012 Публічним акціонерним
товариством «Київенерго» (який є
правонаступником АЕК «Киїувенерго»)
був складений акт обстеження №306/003,
відповідно до якого до
внутрішньобудиноквої системи гарячого
водопостачання підключені системи ЦВП
приміщень ТОВ «Промоушн плюс» два
крана гарячого водопостачання, які в
додатках №№6, 7 до Договору про
постачання теплової енергії у ТОВ
«Промоушн плюс» - не вказані.

Публічним акціонерним товариством
«Київенерго» 07.06.2012 було складено акт №
3284 про порушення споживачем Правил
користування тепловою енергією та/або
умов договору, відповідно до якого
перевіркою встановлено, що споживач
при користуванні тепловою енергією за
адресою: вул. Тимошенка, 13-А, порушив п. 40
та п. 41 Правил користування тепловою
енергією.

Згідно до п.п. 40, 41 Правил користування
тепловою енергією, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007 № 1198 «Про затвердження
Правил користування тепловою
енергією», споживач теплової енергії
зобов'язаний: дотримуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору; забезпечувати належний стан
обслуговування та безпечну
експлуатацію власної системи тепло
споживання; зберігати вузол обліку та
пломби на ньому в належному стані;
повідомляти теплопостачальну
організацію про недоліки в роботі
вузла обліку; вчасно проводити
розрахунки за спожиту теплову енергію
та здійснювати інші платежі відповідно
до умов договору та цих Правил;
погоджувати з теплопостачальною
організацією нові підключення і
відключення та переобладнання системи
тепло споживання, які є причиною
збільшення або зменшення обсягу
споживання теплової енергії; надавати
необхідні розрахункові документи на
вимогу представників
теплопостачальної організації для
перевірки правильності оплати та
відповідності записів у них показам
вузла обліку; повідомити
теплопостачальну організацію про своє
бажання щодо припинення споживання
теплової енергії відповідно до
договору; не допускати переобладнання
системи тепло споживання, яке
призводить до порушення теплового
балансу будинку, будівлі (споруди); у
між опалювальний період виконувати
обов'язкові обсяги робіт з підготовки
до опалювального періоду та оформити
акт про готовність об'єкта до
опалювального періоду або надати
рішення (лист) щодо гарантії
забезпечення безпечної експлуатації
системи тепло споживання; не займати
підвали будинків, будівель (споруд), що
мають небезпеку затоплення, в яких
прокладені теплові мережі або
обладнані теплові вводи, під майстерні,
склади, магазини, офіси тощо.

Споживач несе відповідальність за:
вихід з ладу обладнання та приладів
комерційного обліку теплової енергії,
що входить до складу вузлів обліку, які
перебувають на його балансі. За прилади
комерційного обліку інших власників
несе відповідальність згідно з умовами
договору; технічний стан,
обслуговування та експлуатацію
системи теплоспоживання, що перебуває
у межах його балансової належності
(експлуатаційної відповідальності);
недотримання затверджених договірних
значень обсягу споживання теплової
енергії та режиму теплоспоживання;
самовільне переобладнання системи
теплоспоживання; витікання теплоносія
через несвоєчасне усунення пошкоджень
на власних теплових мережах та системі
теплоспоживання; утримання в
антисанітарному стані приміщень
вузлів управління, технічних підвалів,
горищ, де прокладені теплові мережі
теплопостачальної організації;
достовірність наданої інформації.

ПАТ «Київенерго» направило на адресу
позивача повідомлення, яке було
отримане 31.07.2012 відповідно до якого, на
виконання умов Договору на відпуск
теплової енергії та на підставі акту №
3284 від 07.06.2012, третя особа розрахувала
вартість теплової енергії, спожитої за
тарифами для споживачів відповідної
тарифної групи. Окрім того, ПАТ
«Київенерго» у цьому повідомленні
зазначило про необхідність
перерахування цих коштів на його
рахунок в 10-денний термін після
отримання повідомлення. Згідно
розрахунку добору коштів за спожиту
теплову енергію до акту добору різниці
в тарифах від 07.06.2012 № 3284, сума добору у
період з червня 2009 по травень 2012
складає 27 345,36 грн.

Відповідно до частині 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Пунктом 4.3 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених Наказом
Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 № 190,
забороняється будь-яке самовільне
приєднання об'єктів водоспоживання до
діючих систем централізованого
водопостачання та водовідведення
(включаючи приєднання до будинкових
вводів, внутрішньобудинкових мереж до
мереж споживачів).

Згідно до п. 3.2 Правил, водокористування
вважається безобліковим, якщо споживач
самостійно приєднався до систем
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення або
самостійно користується ними.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується листом позивача до
відповідача №560/11-Т від 19.12.2011, що за
ініціативою позивача було проведено
опломбування лічильників у приміщенні
ТОВ «Промоушн плюс» за адресою м. Київ,
вул. М. Тимошенка, 13А, гарячої води №305915
з показниками 0,00 куб.м. та холодної води
№ 308871 з показниками 0,00 куб.м. Таким
чином, можна зробити висновок, що
відповідач станом по дату опломбування
лічильників не був споживачем гарячої
води, про що свідчать показники на
водомірному приладі гарячої води та
зафіксовано в акті від 19.12.2011. Окрім
того, відповідач надав суду акт №050500
від 18.06.2013 обстеження водопостачання та
водовідведення об'єкту по вул.
М.Тимошенка, 13-А, в якому зафіксовано
показники лічильника №305915 - 00000 куб.м.
Посилання відповідача на акт державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта від 01.12.2006, акт гідравлічного
випробування системи гарячого
водопостачання від 29.09.2003, акт
прийняття внутрішніх систем
господарсько-питного та гарячого
водопостачання від 05.11.2003, не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

У відповідності до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема відшкодування
збитків.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом
(частина перша статті 614 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу
України встановлено, що особа якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Положенням статті 224 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Згідно до ч. 1 ст. 225 Господарського
кодексу України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки. Тобто,
протиправна дія є причиною, а шкода -
наслідком протиправної дії.
Відсутність будь-якої з зазначених
ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
збитків.

Враховуючи, що позивачем належними та
допустимими доказами не доведено
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення. Колегія
судів погоджається з висновком суду
першої інстанції, що підстави для
задоволення позову відсутні.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається, апеляційна скарга позивача
є необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Світ
побуту» залишити без задоволення,
рішення Господарського суду міста
Києва від 16.10.2013 року по справі №910/8313/13
залишити без змін.

Матеріали справи №910/8313/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
В.В. Сулім

Р.В. Федорчук