ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р.Справа № 922/5360/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми "Вектор ХХІ", м.
Харків до Державного підприємства
"Харківське конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова", м.
Харків про стягнення 214192,78 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Бережного О.Л. довіреність
б/н від 31.03.2011 р.;

відповідача - Шевцова А.М. довіреність
№390/4 від 28.01.2013 р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірми "Вектор ХХІ"
(позивач) звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою в якій позивач просить стягнути
з відповідача - Державного
підприємства "Харківське
конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова"
заборгованість у розмірі 214 020,00 грн. 3%
річних у розмірі 2 102,08 грн., пеню у
розмірі 4 586,00 грн., що разом складає 220
708,08 грн., посилаючись на неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань згідно договору поставки
№1515СТ-ХКБМ від 19.05.2010 р., який укладений
між позивачем та відповідачем. Крім
того, позивач просить покласти на
відповідача судові витрати.

У судовому засіданні 29.01.14 р.
оголошувалась перерва до 26.02.14 р. о 10:00.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав заяву про
уточнення позовних вимог, яка надана
ним через канцелярію господарського
суду Харківської області 21 лютого 2014
року. В поданій заяві: позивач
користуючись правами наданими йому ст.
22 ГПК України зменшує розмір позовних
вимог та просить стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
203 319,00 грн., 3% річних у розмірі 2 027,28 грн.,
пеню у розмірі 8 846,50 грн., що разом
складає 214 192,78 грн. та судовий збір у
розмірі 4 630,65 грн.

Враховуючи, що згідно ч.4 ст. 22
Господарського процесуального
кодексу України, позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог. До початку розгляду
господарським судом справи по суті
позивач має право змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви, суд приймає заяву
позивача як таку, що не суперечить
інтересам сторін та діючому
законодавству та продовжує розгляд
справи з урахуванням цих змін.

Присутній представник відповідача у
судовому засіданні надав заяву про
визнання вимог, в якій відповідач
наявність заборгованості визнає та
проти задоволення позову не заперечує.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача господарським
судом встановлено наступне.

19.05.2010 року між позивачем
(постачальник) та відповідачем
(покупець), в було укладено договір
поставки №1515СТ-ХКБМ (далі по тексту -
договір), а також додаткову угоду №3 від
09.01.2013 р. до вказаного договору.

Відповідно до п. 1.1-1.2 договору,
постачальник зобов'язується в порядку
та на умовах, визначених цим договором
та додатковою угодою №3 до нього,
виготовити та передати у власність
покупця комплекти кулезахисних
безосколкових склопакетів у
номенклатурі по цінам та у кількості
зазначеній у специфікації, відповідно
до додатку №1 до договору, а покупець
зобов'язується своєчасно прийняти
продукцію і здійснити оплату на умовах
визначених цим договором (п. 1.1.-1.2.
договору).

Згідно з п.3.1 договору, поставка
продукції здійснюється постачальником
та умовах DDU відповідно до Міжнародних
правил тлумачення торгових термінів
(ІНКОТЕРМС) на склад покупця
розташований за адресою: вул.
Плеханівська, 126, м. Харків,61001.

Відповідно до п. 3.2 договору,
постачальник здійснює поставку
продукції окремими партіями. Вартість
кожної партії, кількість продукції в
кожній партії та термін поставки
вказані в графіку поставки продукції.
Додатковою угодою №3 до договору було
викладено в новій редакції.

Розділом четвертим договору сторонами
визначено ціну товару, зокрема
договору встановлено наступне: ціна
продукції складає 7094810,00 грн. крім того
ПДВ 1418962,00 грн., загальна вартість 8513772,00
грн.; ціна одиниці продукції та
загальна вартість продукції тверда та
незмінна на весь період дії договору.

Розділом 5 договору визначено умови
платежів. Покупець здійснює оплату
продукції шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок постачальника наступним чином:
авансовий платіж в розмірі 50% від
вартості партії продукції, поставленої
відповідно до специфікації та графіку
поставки, здійснюється протягом 10
(десяти) банківських днів з дня
отримання рахунка від постачальника;
кінцевий розрахунок в розмірі 50%
вартості поставленої продукції
здійснюється протягом 5 (п'яти)
банківських днів після отримання
готової продукції на склад покупця.

Згідно з п. 6.1 приймання продукції
здійснюється відповідно до інструкцій
П-6, П-7, зі змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 12.1 договору, він
набуває чинності з дня отримання
постачальником повідомлення від
покупця про необхідність здійснити
поставку 1-ої партії продукції і діє до
повного виконання зобов'язань сторін
по договору.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що відповідачем на
виконання умов зазначеного договору та
додаткової угоди №3 до нього,
відповідачем сплачено платежі
відповідно до платіжних доручень: №894
від 08.08.2011 р. на суму 331731,00 грн.; №895 від
08.08.2011 р. на суму 331731,00 грн.; №896 від 10.08.2011
р. на суму 23856,00 грн.; №995 від 02.09.2011 р. на
суму 64 206,00 грн.; №1060 від 20.09.2011 р. в суму
166479,00 грн.; №1125 від 04.10.2011 р. на суму
123675,00 грн.;№1211 від 12.10.2011 р. в сумі 23856,00
грн., №1212 від 12.10.13 р. на суму 574560,00 грн.,
№1231 від 13.10.13 р. на сумі 452736,00 грн., №1287
від 25.10.2011 р. на суму 109992,00 грн., №1331 від
14.11.2011 р. на сумі 54487,00 грн., №1346 від
21.11.2011 р. на суму 56487,00 грн., №1376 від 08.12.2011
р. на суму 56487,00 грн., №10 від 13.01.2012р. на
суму 53505,00 грн.; №1165 від 22.10.2012 р. на суму
107010,00 грн., №1205 від 29.10.2012 р. на суму 107010,00
грн.; №1525 від 03.12.2012 р. на суму 112974,00 грн.;
№1749 від 26.12.2012 р. на суму 112974,00 грн.; №285
від 25.02.2013 р. на суму 53505,00 грн.; №565 від
01.04.2013 р. на суму 5964,00 грн., №594 від
03.04.2013р. на суму 107010,00 грн.; №819 від 29.04.2013
р. на суму 112974,00 грн., №594 від 04.07.2013 р. на
суму 107010,00 грн.; №818 від 20.11.2013 р. на суму
21402,00 грн.

Позивач на виконання зобов'язань за
договором поставив відповідачу
продукцію на підставі видаткових
накладних: №18 від 23.08.2011р. на загальну
суму 42804,00 грн., яку було прийнято
відповідачем через представника
Горожанина Ю.Г. за довіреністю №1565 від
23.08.2011 р.; №19 від 26.08.2011р. на загальну
суму 64206,00 грн., яку було прийнято
відповідачем через представника
Афонського П.В., за довіреністю № 1590 від
26.08.2011 р.; №20 від 30.08.2011р. на загальну
суму 21402,00 грн. яку було прийнято
відповідачем через представника
Горожанина Ю.Г., який діяв на підставі
довіреності №1606 від 30.08.2011 р.; №21 від
08.09.2011р. на загальну суму 64206,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Горожанина Ю.Г. за
довіреністю №1606 від 30.08.2011 р.; №22 від
09.09.2011 р. на загальну суму 42804,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Анашкина О.А. за
довіреністю №1688 від 09.09.2011 р.; №23 від
13.09.2011 р. на загальну суму 112974,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Анашкина О.А. за
довіреністю №1688 від 09.09.2011 р.: №24 від
15.09.2011 р. на загальну суму 112974,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Сафронова І.В. за
довіреністю №1735 від 15.09.2011р.; №25 від
20.09.2011р. на загальну суму 112974,00 грн. яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Сафронова І.В. за
довіреністю №1735 від 15.09.2011 р., №26 від
22.09.2011 р. на загальну суму 5964,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Сафронова І.В. за
довіреністю №1735 від 15.09.2011 р., №27 від
22.09.2011 р. на загальну суму 128412,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Скляренко О.В. за
довіреністю №1794 від 22.09.2011 р.; №28 від
11.10.2011 р. на загальну суму 107010,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Сафонова І.В. за
довіреністю №1901 від 11.10.2011 р.; №29 від
19.10.2011 р. на загальну суму 112974,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Горожанина Ю.Г. за
довіреністю №1935 від 17.10.2011 р.; №30 від
21.10.2011 р. на загальну суму 112974,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Горожанина Ю.Г. за
довіреністю №1935 від 17.10.2011 р.; №33 від
14.11.2011р. на загальну суму 112974,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Скляренко О.В. за
довіреністю №126 від 1 1.11.2011 р.; №34 від
29.11.2011 р. на загальну суму 112974,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Скляренко О.В. за
довіреністю №204 від 29.11.2011 р.; №35 від
29.12.2011 р. на загальну суму 107010,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Скляренко О.В. за
довіреністю №389 від 29.12.2011 р.; №39 від
19.09.2012 р. на загальну суму 214020,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №1727 від 24.09.2012 р.; №44 від
09.10.2012 р. на загальну суму 107010,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №1904 від 09.10.2012 р.; №46 від
10.10.2012 р. на загальну суму 107010,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №1904 від 09.10.2012 р.; №57 від
14.11.2012р. на загальну суму 225948,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №2228 від 13.11.2012 р.; №59 від
11.12.2012 р. на загальну суму 225948,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №2458 від 10.12.2012 р.; №61 від
19.12.2012 р. на загальну суму 107010,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №2520 від 19.12.2012 р.; №7 від
18.02.2013 р. на загальну суму 11928,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №286 від 14.02.2013 р.; №12 від
18.03.2013 р. на загальну суму 214020,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №499 від 18.03.2013 р.; №13 від
25.03.2013 р. на загальну суму 225948,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №539 від 21.03.2013 р.; №14 від
08.04.2013 р. на загальну суму 107010,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №627 від 04.04.2013 р.; №16 від
09.04.2013 р. на загальну суму 107010,00 грн., яку
було прийнято відповідачем через свого
представника Кривчачу В.О. за
довіреністю №627 від 04.04.2013 р.; №38 від 17
липня 2013 р. на загальну суму 214020,00 грн.,
яку було прийнято відповідачем через
свого представника Суханову В.Л. за
довіреністю №1136 від 16.07.2013 р.; №41 від 24
вересня 2013 р. на загальну суму 214020,00
грн., яку було прийнято відповідачем
через свого представника Суханову В.Л.
за довіреністю №1328 від 23.09.2013р.; №43 від
04 листопада 2013р. на загальну суму 21402,00
грн., яку було прийнято відповідачем
через свого представника Суханову В.Л.
за довіреністю №1413 від 31.10.2013 р.

Таким чином, відповідно до наведених
поставок продукції, її отримання та
здійснення перерахування грошових
коштів, за період з 01.08.2011 р. по 20.11.2013р.
позивачем, на адресу відповідача, на
виконання умов договору №1515СТ-ХКБМ від
19.05.2010 р. та додаткової угоди до нього
здійснено поставку продукції на
загальну суму 3476940,00 грн., а отримано
грошових коштів у якості сплати за
отриману продукцію на загальну суму
3273621,00 грн., тобто заборгованість
відповідача становить 203319,00 грн.

Відповідно до підписаного сторонами
акту звіряння взаємних розрахунків не
сплаченою залишається поставка
продукції від 17.07.2013р. в сумі 107010,00 грн.,
а також поставка продукції від 24.09.2013р.
в сумі 96309,00 грн., що загалом становить
203319,00 грн.

27.11.2013 р. позивачем в порядку досудового
врегулювання спору було направлено на
адресу відповідача претензію щодо
сплати заборгованості за договором
поставки №1515СТ-ХКБМ від 19.05.2010 р. та
додаткової угоди №3 від 09.01.2013 р., що
підтверджується підписом
уповноваженої особи підприємства на
другому примірнику претензії, але
відповідач на вказану претензію не
відреагував та суму боргу не сплатив.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач наявність заборгованості
перед позивачем визнає, суд дійшов
висновку про те, що позовна вимога
позивача в частині стягнення коштів в
сумі 203 319,00 грн. (сума основного боргу)
правомірна та обґрунтована, така, що не
спростована відповідачем, тому
підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд
стягнути на його користь 8 846,50 грн. пені
та 2 027,28 грн. 3% річних.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 9.3 договору, якщо
покупець прострочить оплату за
продукцію в строки, вказані в договорі,
покупець, за кожен день затримки
платежів, зобов'язується сплатити
постачальнику пеню в розмірі,
визначеному виходячи з розміру
облікової ставки НБУ, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що діяв
на момент прострочення платежу.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Перевіривши нарахування пені та 3%
річних суд приходить до висновку, що
дане нарахування не суперечить вимогам
чинного законодавства, інтересам
сторін та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Харківське конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова" (61001,
м. Харків, вул. Плеханівська, 126, т/с
в АТ Банк "Меркурій" м. Харків,, МФО
351663, ІПН 97, номер свідоцтва 30007488,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю Фірми
"Вектор ХХІ" (61001, проспект Гагаріна,1, оф.
5-15, р/р 5100 у банку Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк" м.
Харків, МФО 351005, ІПН 83, ) заборгованість у розмірі 203 319,00
грн., 3% річних у розмірі 2 027,28 грн., пеню у
розмірі 8 846,50 грн., що разом складає 214
192,78 грн. та судовий збір у розмірі 4 630,65
грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 27.02.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний