ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" лютого 2014 р.Справа № 924/86/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Танасюк О.Є.,
розглянувши матеріали справи

за позовом Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" м.
Хмельницький

до Хмельницького обласного осередку
Всеукраїнської Громадської
організації "Кінологічна Спілка
України" м. Хмельницький

про стягнення 4509,35 грн., з яких: 4444,63 грн.
- основний борг, 15,70 грн. - інфляційні, 20,53
грн. - 3% річних, 28,49 грн. - пеня

Представники сторін:

позивача: Прокопова Т.В. - представник
на підставі довіреності №13/02 від 03.01.2014
р.;

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні у відповідності
до ст. 85 ГПК України проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом
до суду, в якому просить стягнути з
відповідача 4509,35 грн., з яких: 4444,63 грн. -
основний борг, 15,70 грн. - інфляційні, 20,53
грн. - 3% річних, 28,49 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору про надання
послуг з теплопостачання № 3236/1331 від
19.07.2012 р. щодо оплати послуг за спожиту
теплову енергію, в результаті чого
станом на 01.01.2014 р. у відповідача
рахується заборгованість в розмірі
4444,63 грн. за період з 01.04.2013 р. по 01.01.2014 р.

Крім того, відповідачу за весь період
прострочення виконання грошового
зобов'язання нараховано 15,70 грн.
інфляційних, 20,53 грн. - 3% річних та 28,49
грн. - пені.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, вважає їх правомірними
та обґрунтованими.

Відповідач письмового відзиву на позов
не подав, правом участі представника в
судовому засіданні не скористався.
Ухвала, яка направлялася на юридичну
адресу відповідача повернута
відділенням поштового зв'язку до суду
із зазначенням причини повернення: "за
закінченням терміну зберігання".

Судом враховується, що відповідно до
ст. 64 ГПК України ухвали надсилаються
сторонам за адресою місцезнаходження
(місця проживання) сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала вручена
їм належним чином. Аналогічна позиція
викладена в п.п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Так, судом вжито всіх передбачених ГПК
України заходів щодо належного
повідомлення відповідача про дату, час
та місце розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, а також з
огляду на обмеженість строків
вирішення даного спору, суд доходить
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами
відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Міське комунальне підприємство
"Хмельницьктеплокомуненерго" -
зареєстроване як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа та внесене до ЄДРПОУ, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємств від 06.11.2012р.

Хмельницького обласного осередку
Всеукраїнської Громадської
організації "Кінологічна Спілка
України" - зареєстроване як юридична
особа та внесене до ЄДРПОУ, що
підтверджується довідкою з ЄДРПОУ за №
599581 від 14.03.2012 р.

19.07.2012 р. між МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго"
(виконавець) та Хмельницьким обласним
осередком Всеукраїнської Громадської
організації "Кінологічна Спілка
України" (споживач) було укладено
договір про надання послуг з
теплопостачання за № 3236/1331, згідно п.1
якого, виконавець зобов'язується
своєчасно надавати споживачеві
відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
підігріву води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором.

Відповідно до п. п. 7, 7.1., 7.2. договору,
розрахунок за спожиту теплову енергію
проводиться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів.
Розрахунковим періодом є календарний
місяць. Оплата використаної теплової
енергії здійснюється споживачем
наступним чином: попередня оплата в
розмірі 50% розрахункової місячної
норми споживання теплової енергії до 15
числа поточного (розрахункового)
місяця; остаточні розрахунки
проводяться до 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Пунктом 11 договору передбачено, що за
несвоєчасне внесення плати із
споживача стягується пеня у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 28 договору, останній
набуває чинності з 19.07.2012 р. та діє до
19.07.2013 р. Договір вважається щороку
продовженим, якщо за місяць до
закінчення строку його дії однією із
сторін не буде письмово заявлено про
його розірвання або необхідність
перегляду за умов передбачених п. 29
договору.

Договір підписано представниками
сторін та скріплено їх печатками.

На виконання вказаного договору,
позивачем надавалися послуги з
централізованого теплопостачання,
внаслідок чого щомісячно відповідачу
виставлялись до оплати рахунки за
спожиту теплову енергію згідно
затверджених тарифів, зокрема, рахунки:
№ 1331 від 15.04.2013 р. на суму 722,64 грн., № 1331
від 16.10.2013 р. на суму 1072,31 грн., № 1331 від
04.11.2013 р. на суму 1204,40 грн., № 1331 від
03.12.2013р. на суму 1445,28 грн.

Враховуючи, що відповідач не
здійснював оплату за спожиту теплову
енергію, станом на 01.01.2014р. у
Хмельницького обласного осередку
Всеукраїнської Громадської
організації "Кінологічна Спілка
України" за період з 01.04.2013 р. по 01.01.2014 р.
утворилася заборгованість в розмірі
4444,63 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх грошових
зобов'язань, позивач нарахував
відповідачу 15,70 грн. інфляційних, 20,53
грн. - 3% річних та 28,49 грн. - пені.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в
сукупності судом враховується:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175
Господарського кодексу України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК
України вбачається, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.11 ЦК України та ст. 174
ГК України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що
19.07.2012 р. між МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго"
(виконавець) та Хмельницьким обласним
осередком Всеукраїнської Громадської
організації "Кінологічна Спілка
України" (споживач) було укладено
договір про надання послуг з
теплопостачання за № 3236/1331, згідно п. 1
якого, позивач зобов'язався своєчасно
надавати відповідачеві відповідної
якості послуги з централізованого
опалення та підігріву води, а
відповідач зобов'язався своєчасно
оплачувати надані послуги за
встановленими тарифами у строки і на
умовах, що передбачені договором.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. ст. 525,
526 ЦК України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання
або зміна його умов не допускається.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає як
порушення зобов'язання.

Згідно з п. п. 7, 7.1, 7.2. договору,
розрахунок за спожиту теплову енергію
проводиться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів.
Розрахунковим періодом є календарний
місяць. Оплата використаної теплової
енергії здійснюється споживачем
наступним чином: попередня оплата в
розмірі 50% розрахункової місячної
норми споживання теплової енергії до 15
числа поточного (розрахункового)
місяця; остаточні розрахунки
проводяться до 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надавав відповідачу послуги з
теплопостачання та виставляв
відповідні рахунки на оплату теплової
енергії: № 1331 від 15.04.2013 р. на суму 722,64
грн., № 1331 від 16.10.2013 р. на суму 1072,31 грн.,
№ 1331 від 04.11.2013 р. на суму 1204,40 грн., № 1331
від 03.12.2013р. на суму 1445,28 грн.

Однак, відповідач свої договірні
зобов'язання щодо оплати наданих
послуг з теплопостачання не виконав, в
результаті чого утворилася
заборгованість за спожиту теплову
енергію за період з 01.04.2013 р. по 01.01.2014 р.
в розмірі 4444,63 грн.

Доказів на підтвердження оплати
відповідачем суми заборгованості в
матеріали справи не подано. Тому
позовні вимоги в частині стягнення 4444,63
грн. боргу заявлені правомірно, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3 %
річних в розмірі 20,53 грн. за період з
10.05.2013р. по 01.01.2014 р. Нарахування 3% річних
здійснено по кожному періоду наявності
заборгованості з урахуванням розміру
боргу за вказаний період.

Враховуючи вимоги чинного
законодавства позивачем правомірно
нараховано 3% річних в розмірі 20,53 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення
інфляційні втрати в сумі 15,70 грн. за
червень - грудень 2013 р.

При нарахуванні інфляційних втрат,
судом враховується положення
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань". Так, пунктом 3.1.
даної постанови передбачено, що
інфляційні нарахування на суму боргу,
сплата яких передбачена частиною
другою статті 625 ЦК України, не є
штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті. Зазначені
нарахування здійснюються окремо за
кожен період часу, протягом якого діяв
відповідний індекс інфляції, а
одержані таким чином результати
підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про
індексацію грошових доходів населення"
індекс споживчих цін (індекс інфляції)
обчислюється спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади в
галузі статистики і не пізніше 10 числа
місяця, що настає за звітним,
публікується в офіційних періодичних
виданнях. На даний час індекс інфляції
розраховується Державною службою
статистики України і щомісячно
публікується, зокрема, в газеті
"Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені
друкованими засобами масової
інформації з посиланням на зазначений
державний орган відповідні показники
згідно з статтями 17, 18 Закону України
"Про інформацію" є офіційними і можуть
використовуватися господарським судом
і учасниками судового процесу для
визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть
враховуватися рекомендації щодо
порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ,
викладені в листі Верховного Суду
України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа
вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а
також в інформаційно-пошукових
системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2.
постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013
р.).

Враховуючи вищезазначене, позивачем
правомірно заявлено до стягнення
інфляційні втрати в сумі 15,70 грн. в
період з червня по грудень 2013 р.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Сторонами в п. 11 договору передбачено,
що за несвоєчасне внесення плати із
споживача стягується пеня у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

В зв'язку із несвоєчасною сплатою
відповідачем отриманих послуг,
позивачем обґрунтовано нараховано
пеню в сумі 28,49 грн. за період з 10.11.2013 р.
по 01.01.2014 р.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги в сумі 4509,35 грн., з яких: 4444,63 грн. -
основний борг, 15,70 грн. - інфляційні, 20,53
грн. - 3% річних, 28,49 грн. - пеня є
правомірними, підтверджені наявними у
справі розрахунками, ґрунтуються на
приписах чинного законодавства, тому
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по
оплаті судового збору при задоволенні
позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 32, 33, 44, 49, 82-84, 115,
116 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго", м.
Хмельницький до Хмельницького
обласного осередку Всеукраїнської
Громадської організації "Кінологічна
Спілка України" м. Хмельницький про
стягнення 4509,35 грн., з яких: 4444,63 грн. -
основний борг, 15,70 грн. - інфляційні, 20,53
грн. - 3% річних, 28,49 грн. - пеня
задовольнити.

Стягнути з Хмельницького обласного
осередку Всеукраїнської Громадської
організації "Кінологічна Спілка
України" (м. Хмельницький, вул.
Зарічанська, буд. 36/2 ) на
користь Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" (м.
Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, ) 4444,63 грн. (чотири тисячі
чотириста сорок чотири гривні 63 коп.)
основного боргу, 15,70 грн. (п'ятнадцять
гривень 70 коп.) інфляційних, 20,53 грн.
(двадцять гривень 53 коп.) 3% річних, 28,49
грн. (двадцять вісім гривень 49 коп.)
пені, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) витрат по
оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 13.02.2014 р.

Суддя
О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу - 29000, м. Хмельницький, вул.
Пересипкіна, 5

3 - відповідачу - 29000, м. Хмельницький,
вул. Зарічанська, б. 36/2 - реком.