ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.
Справа № 911/122/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лилака Т.Д.,
розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтердизайн ЮА»,
м. Київ до Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» в особі філії
«Управління «Укргазтехзв'язок»,
Київська обл., м. Бояркапро стягнення 60
218,84 грн.,за участю представників:

позивача:Шнягін О.Г., довіреність № 01
від 10.01.2014 року;відповідача:Вороніна
О.М., довіреність № 2-15 від 13.01.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до відповідача про
стягнення 57 205,00 грн. основного боргу,
540,70 грн. пені, 2 473,14 грн. 3% річних, а
загалом 60 218,84 грн. у зв'язку з
неналежним виконанням останнім
зобов'язань з оплати поставленого
товару за договором поставки № 59 ЗП від
13.06.2012 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.01.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 30.01.2014 року.

30.01.2014 року через канцелярію суду
позивач надав письмові пояснення у
справі та обґрунтований розрахунок
пені.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.01.2014 року розгляд справи
було відкладено на 13.02.2014 року.

Через канцелярію суду 13.02.2014 року
позивач подав обґрунтований
розрахунок пені.

13.02.2014 року через канцелярію суду
відповідач подав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову
заперечував, та просив суд відмовити в
задоволенні позову.

У судовому засіданні 13.02.2014 року
оголошувалася перерва на 27.02.2014 року.

17.02.2014 року через канцелярію суду
позивач подав письмові пояснення у
справі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.06.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтердизайн ЮА»
(постачальник) та Дочірньою компанією
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»,
правонаступником якої є Публічне
акціонерне товариство «Укртрансгаз» в
особі філії «Управління
«Укргазтехзв'язок» (покупець) було
укладено договір поставки № 59ЗП, за
умовами якого постачальник поставляє,
а покупець купує на умовах цього
договору поставки товару стільці та
сидіння (товар) партіями, в кількості та
номенклатурі відповідно до
специфікації (додаток №1).

Цей договір набуває чинності з дати
підписання його сторонами і діє на
протязі одного року з моменту
підписання договору, а в частині
зобов'язань та розрахунків до повного
виконання (п. 9.1 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору покупець
оплачує поставлену постачальником
партію товару згідно рахунків-фактур,
протягом 45 днів з дня поставки
продукції на склад замовника (м.
Боярка), що підтверджується накладною,
згідно виставленого постачальником
рахунку-фактури.

На виконання умов договору позивач
21.06.2012 року поставив відповідачу товар
на загальну суму 57 205,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ РН-0000081 від 21.06.2012 року,
довіреністю на отримання матеріальних
цінностей серії СМ № 253778 віл 21.06.2012
року, рахунком-фактурою №
СФ-0000122 від 21.06.2012 року, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Проте, відповідач отриманий від
позивача товар на суму 57 205,00 грн. не
оплатив, і має заборгованість перед
останнім у сумі 57 205,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання з поставки товару за
договором, а відповідач не виконав
належним чином взяті на себе
зобов'язання з оплати отриманого
товару та має перед позивачем
заборгованість у сумі 57 205,00 грн.

Доказів сплати відповідачем
зазначеної суми боргу суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 57 205,00 грн. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з оплати
поставленого товару за договором, з
нього на користь позивача на підставі
ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 2
473,14 грн. 3% річних, які нараховані
позивачем відповідно до вимог закону
та умов договору.

Предметом розгляду даної справи є
також вимога позивача про стягнення з
відповідача 540,70 грн. пені, нарахованої
за період з 14.01.2013 року по 05.02.2013 року.

Статтею 230 ГК України визначено, що
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій
(неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 10.3 договору покупець
відповідає за несвоєчасну оплату
товару, що був поставлений, шляхом
сплати пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від не
перерахованої суми за кожен день
прострочення платежу і не звільняється
від виконання зобов'язань.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
оплати отриманого товару нараховано
540,70 грн. пені відповідно до наданого
розрахунку, який відповідає вимогам
закону (в тому числі ст. 258 ЦК України).

Таким чином, позов в частині пені в
розмірі 540,70 грн., яку нараховано
позивачем відповідно до вимог чинного
законодавства та умов договору, у
зв'язку з простроченням відповідачем
виконання взятих на себе зобов'язань з
оплати поставленого товару за вказаним
договором на підставі ст. 230 ГК України
є обґрунтованим, і тому підлягає
задоволенню.

Доводи відповідача викладені у відзиві
на позовну заяву спростовуються
матеріалами справи та зібраними у ній
доказами.

Судовий збір, сплачений позивачем у
розмірі 1 827,00 грн. відповідно до
положень статті 49 ГПК України підлягає
стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» в особі філії
«Управління «Укргазтехзв'язок» (08153,
Київська обл., м. Боярка, вул.
Білгородська, 61, код 00154453) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтердизайн ЮА» (02140,
м. Київ, пр-т. Бажана, 14, код 37331312) 57 205
(п'ятдесят сім тисяч двісті п'ять) грн. 00
коп. основного боргу, 540 (п'ятсот сорок)
грн. 70 коп. пені, 2 473 (дві тисячі
чотириста сімдесят три) грн. 14 коп. 3%
річних, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 03.03.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак