м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25876/13 11.02.14

За позовом Українського державного
науково-дослідного та проектного
інституту

«УкрНДІпроектреставрація»

До Міністерства охорони
здоров'я України

Про стягнення 338 426,28 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

Від позивача Чорний Д.М. - по дов.
№ 522-Ю від 29.10.2013

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Українського
державного науково-дослідного та
проектного інституту
«УкрНДІпроектреставрація» до
Міністерства охорони здоров'я України
про стягнення 338 426,28 грн.
заборгованості, яка складається з : 298
800,00 грн. основного боргу, 12 979,87 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та 26
646,41 грн. - 3% річних за неналежне
виконання взятих на себе останнім
зобов'язань згідно договору на
виготовлення проектно-кошторисної
документації № 201-02/540/09-69 від 20.12.2010.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2014 порушено провадження у
справі № 910/25876/13 та призначено справу
до розгляду на 28.01.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/25876/13 від 28.01.2014, у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представників сторін та невиконанням
сторонами вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 08.01.2011, розгляд
справи був відкладений на 11.02.2014.

Позивач в судовому засіданні 11.02.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 11.02.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 08.01.2014 та
ухвали від 28.01.2014 не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення, з
огляду на наступне

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвали
суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме :
м. Київ, вул. Грушевського, 7, яка згідно
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 27.01.2014 є
місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвали суду від 08.01.2014 та від
28.01.2014, надіслані за вищевказаною
адресою, отримав 13.01.2014 та 31.01.2014, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштового відправлення.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 11.02.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

20.12.2010 між Українським державним
науково-дослідним та проектним
інститутом «УкрНДІпроектреставрація»
(виконавець) та Міністерством охорони
здоров'я України (підрядник) було
укладено договір на виготовлення
проектно-кошторисної документації №
201-02/540/09-69 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник
доручає, а виконавець бере на себе
зобов'язання виконати обумовлену цим
договором та додатками до нього
проектно-кошторисну документацію на
ремонтно-реставраційні роботи по
комплексу будинків за адресою: вул.
Грушевського, 7 у м. Києві (корпус «А»).

Згідно з п. 1.2. договору робота за цим
договором виконується у відповідності
до узгодженого сторонами Технічного
завдання, наукових, технічних,
економічних та інших вимог (додаток 4),
що є невід'ємною частиною договору.

Спір виник внаслідок того, що
відповідач в порушення умов договору
вартість виконаних позивачем робіт
повністю не сплатив, в результаті чого
виникла заборгованість перед
позивачем в розмірі 298 800,00 грн. та за
несвоєчасне виконання зобов'язань
нараховані збитки від зміни індексу
інфляції в розмірі 12 979,87 грн. та 3%
річних в сумі 26 646,41 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

За приписами ст. 887 Цивільного кодексу
України за договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт підрядник зобов'язується
розробити за завданням замовника
проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення
проектних і пошукових робіт
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Згідно з п. 2.1. договору вартість
обумовлених цим договором робіт в
цілому визначається в зведеному
кошторисі на проектні та вишукувальні
роботи (додаток 3 до договору) та
протоколом погодження договірної ціни
(додаток 1 до договору), що є
невід'ємними частинами цього договору.

Відповідно до п. 2.2. договору загальна
вартість обумовлених цим договором
робіт становить 298 800,00 грн., у тому
числі ПДВ - 49 800,00 грн.

Згідно з п. 3.1. договору строки й
етапність виконання робіт, а також
зміст визначаються в календарному
графіку виконання робіт (додаток 2 до
договору), що є невід'ємною частиною
цього договору.

Відповідно до п. 3.2. договору після
закінчення (у тому числі дострокового)
виконання кожного з етапів робіт,
передбачених календарним планом,
виконавець подає замовнику: звіт про
виконання етапу розробки, акт
приймання-передачі етапу розробки
(розробки в цілому) та розробку, яка
підлягає оформленню та передачі
Замовнику.

Виконавець забезпечує погодження
проектно-кошторисної документації у
встановленому порядку і подає
погоджену проектну документацію
замовнику.

Усі зазначені документи подаються в
двох примірниках, підписаних
виконавцем, і повинні супроводжуватися
листом та комплектом відповідної
документації, що стосується виконаного
етапу розробки (розробки в цілому).

Відповідно до п. 3.3. договору протягом
десяти робочих днів із дня одержання
від виконавця документів, зазначених в
пункті 3.2 цього договору, замовник
зобов'язаний повернути виконавцеві
один примірник підписаного ним акта
приймання-передачі робіт (етапу) або
надати виконавцеві обґрунтовані
зауваження (претензії) чи письмову
вмотивовану відмову від прийняття
робіт (етапу). У випадку неподання таких
зауважень чи відмови у встановлений
термін, роботи вважаються виконаними, а
документація прийнятою.

В матеріалах справи наявний акт № 7-02/
здачі-приймання виконаних робіт від
20.12.2010, підписаний та скріплений
печатками обох сторін, відповідно до
якого виконавець здав, а замовник
прийняв роботи за договором вартістю 298
800,00 грн. При цьому зазначено, що
науково-технічна продукція
задовольняє умови договору і належним
чином оформлена.

Пунктом 2.4. договору визначено, що
оплата виконаних за цим договором
робіт або їх окремих етапів
здійснюється замовником на підставі
відповідних актів приймання-передачі
робіт, підписаних сторонами, протягом 15
днів з моменту їх підписання, а у разі
відсутності фінансування - по мірі
надходження фінансування з державного
бюджету України.

Згідно з п. 2.3. договору форма оплати
безготівкова в національній валюті
(гривня), шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок виконавця,
наведений в реквізитах виконавця.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що
відповідач в порушення умов договору
не виконав свого обов'язку та плату за
виконані роботи повністю не вніс, в
результаті чого виникла
заборгованість, яка становить 298 800,00
грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно з ст. 889 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний, якщо
інше не встановлено договором підряду
на проведення проектних та пошукових
робіт сплатити підрядникові
встановлену ціну після завершення усіх
робіт чи сплатити її частинами після
завершення окремих етапів робіт або в
іншому порядку, встановленому
договором або законом.

З урахуванням існування належних
доказів виконання обумовлених
договором робіт, суд дійшов висновку
про наявність передбачених чинним
законодавством правових підстав для
стягнення з відповідача їх вартості
позивачу в розмірі 298 800,00 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу
України визначає що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджується те,
що відповідач, в порушення умов
договору, у визначені строки оплату за
виконані роботи не провів, а отже є
таким, що прострочив виконання
зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по сплаті
платежів, позивач на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України просить суд
стягнути на свою користь 12 979,87 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та 26
646,41 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3 % річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника.

Суд приходить до висновку про
обґрунтованість нарахування 12 979,87 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та 26
646,41 грн. - 3% річних, тому позовні вимоги
в цій частині підлягають задоволенню
повністю.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем не
надав.

Таким чином, позовні вимоги
Українського державного
науково-дослідного та проектного
інституту «УкрНДІпроектреставрація»
обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49,
ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства охорони
здоров'я України (м. Київ, вул.
Грушевського, 7, ) на
користь Українського державного
науково-дослідного та проектного
інституту «УкрНДІпроектреставрація»
(м. Київ, Контрактова площа, 4, ) 298 800 (двісті дев'яносто вісім
тисяч вісімсот) грн. 00 коп. основного
боргу, 12 979 (дванадцять тисяч дев'ятсот
сімдесят дев'ять) грн. 87 коп. збитків від
зміни індексу інфляції, 26 646 (двадцять
шість тисяч шістсот сорок шість) грн. 41
коп. - 3% річних, 6 768 (шість тисяч сімсот
шістдесят вісім) грн. 53 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Повне рішення складено 17.02.2014.

Суддя
В.В.Сівакова