ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.02.2014
Справа № 905/115/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Подколзіної Л.Д., при
секретарі судового засідання Татькові
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТП-12307», м.
Мелітополь Запорізької області

до відповідача:Публічного
акціонерного товариства «Донецьке
обласне підприємство автобусних
станцій», м. Донецьк

про стягнення 11 834,70грн.

за участю уповноважених сторін:

від позивача - Тимцясь Р.А. - представник
по довіреності від 24.01.14р.

від відповідача - Клименко Н.В. -
представник по довіреності від 07.02.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТП-12307», м.
Мелітополь Запорізької області
звернувся до господарського суду з
позовом про стягнення з Публічного
акціонерного товариства «Донецьке
обласне підприємство автобусних
станцій», м. Донецьк суми основного
боргу у розмірі 11 027,55грн., пені у
розмірі 655,80грн. та 3% річних у розмірі
151,35грн. (Усього 11 834,70грн.)

Крім того, просить суд стягнути з
відповідача судові витрати, пов'язані
з правовою допомогою, наданою
адвокатом Тимцясь Р.А. у розмірі 1 102грн.
відповідно до угоди про представництво
клієнта юристом з юридичних питань від
23.12.13р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору №60/2 про
продаж квитків та надання послуг на
автостанціях ПАТ «ДОПАС» від 01.02.11р. в
частині розрахунків за надані послуги,
внаслідок чого утворилась
заборгованість.

На підтвердження своїх вимог позивачем
представлено копію вказаного договору,
копію угоди про представництво клієнта
юристом з юридичних питань від 23.12.2013р.,
копії актів звірки від 30.06.2013р., від
31.07.2013р., копії актів прийому-передачі
№136 від 30.06.2013р., №158 від 31.07.2013р., копії
квитанцій, копію претензії вих.№152 від
17.10.2013р.

07 січня 2014р. через канцелярію суду від
позивача надійшла заява про зменшення
позовних вимог від 27.01.14р. в порядку ст.22
ГПК України, в якій останній відмовився
від стягнення з відповідача пені та 3%
річних, тому просить суд стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Донецьке обласне підприємство
автобусних станцій», м.Донецьк лише
суму основного боргу у розмірі 11
027,55грн. Судом розцінена дана заява про
зменшення розміру позовних вимог, як
відмова від частини позовних вимог, про
що було викладено в ухвалі від 27.01.2014р.

Відповідач у листі б/н, б/д позовні
вимоги визнав в повному обсязі, з сумою
заборгованості погодився.

Вислухавши в судовому засіданні
представників сторін та дослідивши
матеріали справи і оцінивши надані
суду докази в порядку ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в с т а н о в и в :

01 лютого 2011р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «АТП-12307»,
м.Мелітополь Запорізької області (далі
по тексту-Перевізник) та Публічним
акціонерним товариством «Донецьке
обласне підприємство автобусних
станцій», м. Донецьк (далі по
тексту-Об»єднання) був укладений
договір №60/2 про продаж квитків та
надання послуг на автостанціях ПАТ
«ДОПАС», згідно умов якого об»єднання
за дорученням перевізника приймає на
себе зобов»язання по наданню на
території своїх автостанцій
(автовокзалів) комплексу послуг,
пов»язаних з організацією та
здійсненням процесу прийняття та
відправлення пасажирів транспортом
перевізника, продажу проїзних білетів
населенню, диспетчерського управління,
організації прибуття та відправлення
автобусів з обладнаних платформ,
інформування водіїв відносно умов
дорожнього руху на маршруті, а також
надання інших послуг відповідно з
вимогами Закону України «Про
автомобільний транспорт» та Правилами
надання послуг пасажирського
автомобільного транспорту.

Об»єднання надає Перевізнику послуги
по обслуговуванню перевезення
пасажирів автобусами марки: Ікарус -40, 43
пас.м., Богдан-27 пас.м. по маршрутам:
Єнакієве - Мелітополь р.285/286,
Краматорськ-Мелітополь р.253/254.

Відповідно розділу 2 договору,
об»єднання:

- організовує належним чином
прийняття та відправлення пасажирів
згідно з розкладом руху автобусів,
затвердженим в установленому порядку;

- здійснює своєчасний попередній та
поточний продаж проїзних білетів на
рейсові автобуси населенню в касах
автостанцій (автовокзалів) відповідно
з таблицею вартості проїзду, наданою
перевізником та затвердженою
замовником перевезень, відповідно з
діючим законодавством;

- забезпечує диспетчерське
управління та регулювання руху
автобусів:

- контролює своєчасне прибуття та
відправлення автобусів;

- надає відмітки про фактичний час
прибуття та відправлення автобусів.

- інформує пасажирів про час
прибуття та відправлення автобусів,
надавати іншу довідкову інформацію;

- укладає договори обов»язкового
страхування пасажирів на
автомобільному транспорті при продажі
білетів через каси автостанції
(автовокзалу);

- надає на території автостанції
(автовокзалу) міста для стоянки та
відстою транспорту перевізника в
міжрейсовому часу (не більше 2-х. часів);

- інформує водіїв про погодні
умови та дорожню обстановку на
маршрутах прямування до найближчої
автостанції (автовокзалу)

Зобов»язання перевізника перелічені в
п.2.3 договору.

Пунктом 3.1 договору сторони встановили,
що за надані послуги відповідно з
предметом договору перевізник сплачує
об»єднанню винагороду у розмірі 10% від
суми тарифу реалізованих проїзних
білетів, згідно відомостям касового
продажу по формі Ф-20-АСС, яка є
підставою для розрахунків, а також ПДВ
на суму винагороди. Вказана винагорода
сплачується шляхом його утримання
об»єднанням із коштів, одержаних в
результаті продажу білетів.

Грошові кошти у сумі 90% тарифу
реалізованих білетів, а також ПДВ на
дану суму, підлягають перерахуванню на
розрахунковий рахунок перевізника.
Розрахунок об»єднання з перевізником
здійснюється 1 раз в 10 днів по поточному
стану розрахунків на підставі
відомостей касового продажу по формі
Ф-20-АСС, яка є підставою для
розрахунків. Кінцеві взаєморозрахунки
по підсумкам місяця здійснюється на
підставі підписаного сторонами акту
виконаних робіт та акту звірки
взаєморозрахунків не пізніше 20-го.
числа місяця, наступного за звітним
(п.3.2 договору).

Даний договір вступає в силу з моменту
його підписання і діє до 30.03.2015р. У
випадку відсутності за 15 днів до
закінчення дії договору, заяви від
будь-якої сторони про перегляд умов або
розірвання цього договору, строк його
дії автоматично пролонговується на
наступний календарний рік.

Договір підписаний сторонами та
скріплений печатками.

Враховуючи вищезазначене, договір, на
який посилається позивач, вважається
судом укладеним, так як в ньому
сторонами передбачені всі істотні
умови.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

На виконання умов договору
відповідачем було надано позивачу
послуги по реалізації проїзних білетів
на перевезення пасажирів, що
підтверджується актами
прийому-передачі №136 від 30.06.2013р., №158
від 31.07.2013р. на суму 12 252грн., сума
винагороди склала 1 225,20грн. Зазначені
акти підписані сторонами без
зауважень.

В підтвердження продажу ПАТ «Донецьке
обласне підприємство автобусних
станцій» білетів за формою Ф-20-АСС
позивачем надано касові відомості
проданих білетів.

Відтак, відповідач в супереч умов
договору повинен був перерахувати на
розрахунковий рахунок різницю у сумі 9
136,80грн. та 1 890грн.

При цьому, сальдо відповідача перед
позивачем станом на 01.06.2013р. складало
0,75грн.

Станом на 30.06.2013р. відповідач
підтвердив наявність боргу у розмірі 9
137,55грн. перед позивачем за реалізацію
білетів, про що свідчить підписаний та
скріплений печатками підприємств акт
звірки розрахунків.

Також, станом на 31.07.2013р. відповідач
підтвердив наявність боргу у розмірі 11
027,55грн. перед позивачем за реалізацію
білетів, про що свідчить підписаний та
скріплений печатками підприємств акт
звірки розрахунків.

Відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України в разі визнання відповідачем
позовних вимог господарський суд
приймає рішення про задоволення
позову.

Відповідач підтвердив наявність боргу
у сумі 11 027,55грн. перед позивачем, про що
свідчить відзив на позовну заяву, а
також підписані та скріплені печатки
підприємств акти звірки розрахунків.
Проте, доказів оплати заборгованості
на суму 11 027,55грн. не надав, заявлені
позовні вимоги в цій частині не
спростував.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Документами, наявними в матеріалах
справи, підтверджується факт надання
відповідачу послуг з реалізації
проїзних білетів на перевезення
пасажирів за договором та наявності
заборгованості у відповідача за надані
послуги позивачем.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й
частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України, відповідно до якої
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Матеріалами справи доведений факт
отримання відповідачем послуг та не
сплати відповідно до актів виконаних
робіт у встановлені договором терміни.
Суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення суми боргу в розмірі 11
027,55грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Матеріали справи належних доказів в
спростування доводів позивача не
містять, відповідачем таких до суду не
надано. За таких обставин та
враховуючи, що відповідач свої
зобов'язання з оплати наданих послуг в
повному обсязі не виконав, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Разом з цим, позивачем була заявлена
позовна вимога щодо стягнення з
відповідача пені у розмірі 655,80грн. та 3%
річних у розмірі 151,35грн. Проте, позивач
до прийняття рішення по справі,
використовуючи своє право передбачене
ст.22 ГПК України, відмовився від
вказаних вимог, про що свідчить заява
б/н від 27.01.2014р.

Виходячи зі змісту ст.78 ГПК України,
відмова позивача від позову,
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
підписаній позивачем та долучається до
справи. До прийняття відмови позивача
від позову господарський суд роз'яснює
сторонам наслідки відповідних
процесуальних дій, перевіряє, чи є
повноваження на вчинення цих дій у
представників сторін.

Відповідно до п.4 ст.80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що відмова позивача
від позовних вимог в частині стягнення
пені у розмірі 655,80грн. та 3% річних у
розмірі 151,35грн. не суперечить
законодавству та не порушує права
інших осіб, тому має бути прийнята
судом.

Згідно з ч.2 ст.80 ГПК України у випадках
припинення провадження у справі
повторне звернення до господарського
суду зі спору між тими ж сторонами, про
той же предмет і з тих же підстав не
допускається.

Таким чином, провадження у справі №
905/115/14 в частині стягнення пені у
розмірі 655,80грн. та 3% річних у розмірі
151,35грн. підлягає припиненню.

Позивач просить суд відшкодувати йому
за рахунок відповідача витрати по
оплаті послуг адвоката в сумі у розмірі
1 102грн.

Відповідно до ст.44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Оскільки статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до складу судових
витрат входить оплата послуг адвоката,
то суд вважає, що в контексті цієї норми
судові витрати за участь адвоката при
розгляді справи підлягають оплаті лише
в тому випадку, якщо вони сплачені
адвокату стороною, котрій такі послуги
надавались, та їх сплата
підтверджується відповідними
фінансовими документами, а також в тому
випадку, коли відповідні послуги
надавались адвокатом стосовно
конкретного боржника.

До матеріалів справи позивачем додана
угода про представництво клієнта
юристом з юридичних питань від 23.12.13р.
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТП-12307» (надалі за
текстом-Клієнт) та адвокатом Тимцясь
Р.А., який діє згідно свідоцтва про
право на заняття адвокатською
діяльністю №808, виданого 24.09.2010р.

Обов»язки юриста викладені в розділі І
п.б укладеної угоди.

Вартість наданих адвокатом послуг
складає 1 102грн.

Згідно квитанції до прибутково
касового ордеру №84 від 16.012.2013р.
адвокатом Тимцясь Р.А. прийнято від
позивача 1 102грн.

До факторів, що повинні братися до
уваги при визначенні обґрунтованого
розміру гонорару, відносяться обсяг
часу і роботи, що вимагаються для
належного виконання доручення, ступінь
складності та новизни правових питань,
що стосуються доручення, вірогідність
того, що прийняття доручення
перешкоджатиме прийняттю адвокатом
інших доручень або суттєво ускладнить
їх виконання в звичайному часовому
режимі, необхідність виїзду у
відрядження, професійний досвід,
науково-теоретична підготовка,
репутація, значні професійні здібності
адвоката тощо.

Дослідивши матеріали справи та
визначаючи роль адвоката Тимцясь Р.А. у
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді справи № 905/115/14, а також
розрахунок суми витрат адвоката, суд
вважає заявлену суму витрат на послуги
адвоката в сумі 1 102грн. обґрунтованою.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України, підлягають віднесенню на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 509, 526, ч.1 ст.530, 901, 903 ЦК України, ст.
193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 78, п.4
ст.80, ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТП-12307»,
м.Мелітополь Запорізької області до
Публічного акціонерного товариства
«Донецьке обласне підприємство
автобусних станцій», м. Донецьк про
стягнення 11 027,55грн. задовольнити
повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Донецьке обласне
підприємство автобусних станцій», м.
Донецьк на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТП-12307»,
м. Мелітополь Запорізької області суму
основного боргу у розмірі 11 027,55грн.,
витрати пов"язані з наданням
адвокатських послуг у сумі 1102грн.,
витрати по сплаті судового збору у сумі
1 720,50грн.

Провадження у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТП-12307»,
м.Мелітополь Запорізької області до
Публічного акціонерного товариства
«Донецьке обласне підприємство
автобусних станцій», м. Донецьк про
стягнення пені у розмірі 655,80грн. та 3%
річних у розмірі 151,35грн. припинити, в
зв'язку з відмовою позивача в частині
позовних вимог.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 10.02.2014р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 14.02.2014р.

Суддя
Л.Д. Подколзіна