ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Справа № 26/904/229/2013

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівМіщенка П.К.,
Куровського С.В., Поліщука
В.Ю.розглянувши касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської областіна ухвалу та
на постанову господарського суду
Дніпропетровської області від 18.07.2013
року Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 14.08.2013 року у
справі господарського суду за заявою
до№26/904/229/2013 Дніпропетровської
області Управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області
Публічного акціонерного товариства
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури"про визнання банкрутомЗа
участю представників: Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області - Хвостової
І.В.; ОСОБА_5 - ОСОБА_6; ПАТ "Нікопольський
завод трубопровідної арматури" -
Аржанухін В.Л.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.07.2013
року у справі №26/904/229/2013 (суддя Камша
Н.М.) затверджено реєстр вимог
кредиторів у справі про банкрутство
ПАТ "Нікопольський завод
трубопровідної арматури", м. Нікополь,
вул.Електрометалургів, 300 з вимогами
наступних кредиторів: 1.Товариства з
обмеженою відповідальністю "Масма Д",
м. Дніпропетровськ на суму 8 247,14 грн. - 4
черга задоволення, 1 147грн. - 1 черга
задоволення; 2. Громадянина ОСОБА_8, м.
Київ; на суму 1 147грн. - 1 черга
задоволення, 4 277 348,91грн. - 4 черга
задоволення, 205 497,53 грн. - 6 черга
задоволення. Вимоги на суму 264 562,56грн. -
відхилено. 3. Громадянина ОСОБА_5, м.
Київ; на суму 1 147грн. - 1 черга
задоволення, 5 170 598,06грн. - 4 черга
задоволення, 572 608,27грн. - 6 черга
задоволення. Вимоги на суму 1 451 114,91грн. -
відхилено. 4. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Караганда
промкомплект", м. Караганда, Республіка
Казахстан на суму 1 147грн. - 1 черга
задоволення, 971 141,70грн. - 4 черга
задоволення, 43 981,09грн. - 6 черга
задоволення. 5. Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТПК Укрсплав",
м.Донецьк на суму 1 147грн. - 1 черга
задоволення, 68 461,35грн. - 4 черга
задоволення, 1 636,99 грн. - 6 черга
задоволення. 6. Приватного підприємства
"Спортсервіс", м. Нікополь на суму 1
147грн. - 1 черга задоволення, 58 880грн. - 4
черга задоволення. 7. Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВС
"Технологія", м. Донецьк на суму 1 147грн. -
1 черга задоволення, 36 723, 60грн. - 4 черга
задоволення. 8. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промінвесттрейд", м.
Запоріжжя на суму 1 147грн. - 1 черга
задоволення, 96 959,77грн. - 4 черга
задоволення, 35 306,74грн. - 6 черга
задоволення. 9. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ай Темс 08", м.
Нікополь на суму 1 147грн. - 1 черга
задоволення, 26 608,24грн. - 4 черга
задоволення; 10. Нікопольська ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС, м.
Нікополь на суму 95 683,25грн. - 3 черга
задоволення, вимоги на суму 12 330,97грн. -
відхилено; 11. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нікоплюсресурс",
м.Нікополь на суму 1 147грн. - 1 черга
задоволення, 131 295,16грн. - 4 черга
задоволення, вимоги на суму 821,92грн. -
відхилити; 12. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Картехпласт",
м.Караганда, Республіка Казахстан на
суму 1 147грн. - 1 черга задоволення, 357
686,75грн. - 4 черга задоволення; 13. ТОВ
"Дельта", м. Озерськ Челябінської
області, Російська Федерація на суму 1
147 грн. - 1 черга задоволення , 312 643, 47 грн.
- 4 черга задоволення; 14. Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі на суму 492
519,89грн. - 2 черга задоволення, вимоги на
суму 1 235 915,31грн. - відхилено.

Повністю відхилено вимоги наступних
кредиторів: 1. Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Нікополі
Дніпропетровської області; 2.
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Дніпрообленерго"
м.Дніпропетровськ; 3. Громадянки
ОСОБА_9, м. Нікополь; 4. Приватного
акціонерного товариства
"Промарматура", м. Дніпропетровськ; 5.
Нікопольського міськрайонного центру
зайнятості; 6.Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, м.
Дніпропетровськ.

Зобов'язано розпорядника майна
боржника включити до реєстру вимог
кредиторів вимоги, визнані
господарським судом.

У відповідності до ч. 6 ст. 14
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", окремо в
реєстр вимог кредиторів внесено вимоги
заставного кредитора - АКБ "Укрсоцбанк",
м. Київ, на суму 53 020,00 грн. та вимоги
щодо виплати заборгованості по
заробітній платі, яка підлягає
задоволенню у першу чергу на суму 57 903,10
грн., та заборгованості по заробітній
платі, задоволення якої передбачено у
другу чергу, на суму 801 580,09 грн.

Згідно п.2 ст.14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядались і
визнані погашеними.

Зобов'язано розпорядника майна
Новікова Олександра Васильовича у 10-ти
денний строк після проведення
попереднього засідання повідомити
кредиторів згідно з Реєстром вимог
кредиторів про місце і час проведення
зборів кредиторів та організувати їх
проведення за місцезнаходженням
боржника.

У попередньому засіданні
погоджено дату проведення перших
загальних зборів кредиторів 05.08.2013
року.

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.08.2013
року (Колегія суддів: головуючий -
Науменко І.М.; Павловський П.П.; Кузнецов
В.О.) апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області - залишено
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 18.07.2013
року у справі №26/904/229/2013 - залишено без
змін.

Не погодившись із судовими актами
попередніх судових інстанцій
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області звернулось
до Вищого господарського суду України
з проханням їх скасувати, посилаючись
на порушення та невірне застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судами
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судами
попередніх інстанцій встановлено
наступні обставини.

09.01.2013 року господарським судом
Дніпропетровської області за заявою
УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області (далі
- УПФУ) було порушено провадження у
справі про банкрутство ПАТ
"Нікопольський завод трубопровідної
арматури" на підставі ст. ст. 7, 11, 12
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції до
набрання чинності з 19.01.2013 року
внесених змін, далі - Закон про
банкрутство).

27.03.2013 року в газеті "Голос України" №58
опубліковано оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Нікопольський завод
трубопровідної арматури".

Зважаючи на дату публікації оголошення
про порушення провадження у даній
справі про банкрутство - 27.03.2013 року,
останнім днем подачі заяв кредиторів
до господарського суду з грошовими
вимогами до боржника є 26.04.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону про
банкрутство провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
ГПК України, іншими законодавчими
актами.

Відповідно до ст. 1 Закону про
банкрутство конкурсні кредитори -
кредитори за вимога до боржника, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство, та вимоги яких
не забезпечені заставою майна
боржника. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону про
банкрутство конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство,
протягом тридцяти днів від дня
опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також документи
що їх підтверджують.

Ч. 2 ст. 14 вказаного Закону передбачено,
що вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або
незаявлені взагалі, - не розглядаються
і вважаються погашеними; зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

01.06.2013 року розпорядник майна подав до
суду реєстр вимог кредиторів та
повідомлення про те, що вимоги УПФУ
включені до реєстру вимог кредиторів
лише у сумі 492 519,89 грн. - 2 черга
задоволення, інших вимог до
господарського суду та боржника від
кредитора не надходило.

При цьому, розпорядник майна зазначив у
своєму повідомленні, що на його адресу
надходила заява УПФУ від 25.04.2013 року про
грошові вимоги до боржника на суму 2 003
277,84 грн., однак до неї не було додано
документів в підтвердження вимог, а
лише вказано на наявність
заборгованості станом на 20.03.2013 року.

01.07.2013 року представником
ініціюючого кредитора подано у
попереднє судове засідання скаргу на
дії розпорядника майна щодо не
розгляду ним зазначених грошових вимог
УПФУ.

УПФУ зазначено про направлення на
адресу арбітражного керуючого
Новікова О.В. заяви про визнання
грошових вимог на суму 2 003 277,84 грн.,
проте, обставини щодо направлення
заяви на адресу господарського суду в
цій скарзі не зазначені. У цій же скарзі
представник кредитора просив
господарський суд першої інстанції
внести до реєстру вимог кредиторів
вимоги УПФУ в м. Нікополі та
Нікопольському районі на суму 1 728 435,20
грн.

Ухвалою від 01.07.2013 року про
відкладення попереднього судового
засідання господарський суд зобов'язав
УПФУ в м. Нікополі та Нікопольському
районі надати докази направлення до
господарського суду заяви про визнання
грошових вимог до боржника у
тридцятиденний строк після публікації
відповідного оголошення.

15.07.2013 року представником
ініціюючого кредитора (УПФУ) подано для
долучення до даної справи про
банкрутство оригінал датованої 12.04.2013
року заяви про визнання грошових вимог
на адресу господарського суду
Дніпропетровської області на суму 2 003
277,84 грн. та ксерокопію реєстру
Центрального вузлу зв'язку
відправлених листів від 24.04.2013 року, у
якому зазначено, що на адресу
господарського суду Дніпропетровської
області, зокрема, направлено заяву про
визнання кредиторських вимог на
загальну суму 2 003 277,84 грн. у справі
№26/904/229/2013.

На вищезгаданому реєстрі
міститься відбиток календарного
штемпеля пошти від 24.04.2013 року, однак,
посада, прізвище, ініціали та підпис
працівника поштового зв'язку, який цей
реєстр опрацьовував, - відсутні.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.07.2013
року було винесено ухвалу попереднього
засідання, якою визнані вимоги
кредиторів до ПАТ "Нікопольський завод
трубопровідної арматури" та вказано, що
вимоги конкурсних кредиторів, заявлені
після закінчення 30-ти денного строку
після опублікування оголошення про
порушення справи про банкрутство, або
не заявлені взагалі не розглядаються і
вважаються погашеними.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про недоведеність УПФУ факту
направлення на адресу господарського
суду Дніпропетровської області у
тридцятиденний строк після публікації
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство заяви з
грошовими вимогами до боржника, а
відтак відхилив кредиторські вимоги на
суму 1 235 915,31 грн.

Підтримуючи наведені висновки суд
апеляційної інстанції зазначив, що за
відсутності на реєстрі посади,
прізвища, ініціалів та підпису
працівника поштового зв'язку, який цей
реєстр опрацьовував, а також, за
відсутності фіскального чеку, який би
підтверджував відправку заяви про
визнання грошових вимог на адресу
господарського суду, немає правових
підстав вважати, що УПФУ дотримані
вимоги ч.1 ст.14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Крім зазначеного, апеляційний
господарський суд встановив, що УПФУ
обґрунтовує свої апеляційні вимоги
наявністю заяви №7507/08/09 від 18.04.2013 року
про визнання кредиторських вимог
станом на 01.04.2013 року на суму 2 022 079,78грн.,
яка, на думку кредитора, була
направлено на адресу суду 18.04.2013 року
рекомендованим листом, про що свідчить
поштова квитанція.

Відхиляючи наведені вимоги,
апеляційний господарський суд
встановив, що копія заяви УПФУ від
18.04.2013 року №7507/08/09 з копією поштової
квитанції були направлені кредитором
на адресу суду з супровідним листом від
22.07.2013 року без номеру та долучені до
матеріалів справи лише 25.07.2013 року,
тобто вже після прийняття
господарським судом Дніпропетровської
області ухвали від 18.07.2013 року, тому не
були предметом розгляду в суді першої
інстанції, а отже апеляційним
господарським судом до уваги не
приймаються.

Колегія суддів касаційної інстанції,
виходячи з викладеного правового
аналізу норм Закону про банкрутство та
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи вважає, що
суди в оскаржуваних рішеннях вірно
застосували норми ч. 2 ст. 14 Закону про
банкрутство щодо правових наслідків
незвернення кредитора із конкурсними
вимогами до боржника у справі про
банкрутство та дійшли правомірного та
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для їх
задоволення.

Разом з тим, слід звернути увагу УПФУ на
те, що заявник скарги не позбавлений
права звернутись до господарського
суду із поточними вимоги, які після
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури,
переходять у категорію конкурсних та
повинні бути заявлені в порядку,
передбаченому статтею 38 Закону про
банкрутство, з наступним їх визнанням
та включенням до реєстру вимог
кредиторів.

Водночас, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за
необхідне відзначити, що заявник у
касаційній скарзі стверджує не тільки
про порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
а також і питання, які стосуються
оцінки доказів. Проте, оцінка доказів,
на підставі яких судова інстанція
дійшла висновку про встановлення тих
чи інших обставин справи, в силу
приписів ст. 43 ГПК України,
здійснюється за внутрішнім
переконанням суду, і їх переоцінка не
віднесена до компетенції суду
касаційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
зміст постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
14.08.2013 року у даній справі свідчить про
те, що суд апеляційної інстанції
здійснив перегляд в апеляційному
порядку ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 18.07.2013
року лише в частині відхилення
кредиторських вимог УПФУ, що
узгоджується з приписами ст. 15 Закону
про банкрутство, яка не передбачає
оскарження в цілому ухвали за
результатами попереднього засідання
суду.

Отже, керуючись повноваженнями,
передбаченими нормами ст. 1119 ГПК
України, суд касаційної інстанції
вважає, що оскаржувана постанова
апеляційної інстанції підлягає зміні,
оскільки перегляд ухвали суду першої
інстанції, фактично, здійснений лише в
частині визнання погашеними вимог
УПФУ, тоді як в резолютивній частині
оскаржуваної постанови суд
апеляційної інстанції вказав про
залишення без змін ухвали суду першої
інстанції в повному обсязі.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Пункт другий резолютивної частини
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
14.08.2013 року у справі №26/904/229/2013 змінити,
виклавши його в наступній редакції:
"Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 18.07.2013
року у справі №26/904/229/2013, в частині
визнання погашеними конкурсних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області, залишити
без змін."

Головуючий
П.К. Міщенко

Судді С.В. Куровський

В.Ю. Поліщук