КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р. Справа№ 910/18594/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання
Шевченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу № 9311/юр
від 26.12.2013 року комунального
підприємства «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району» на
рішення господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 року

у справі № 910/18594/13 (суддя -
Гавриловська І. О. )

за позовом Комунального
підприємства «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мегарон»

про спонукання до укладення
договору

за участю представників сторін:

від позивача: Поліщук Л.П. - дов. № 97-Д
від 25.12.2013 року,

від відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

25.09.2013 року комунальне підприємство
«Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району» (позивач у
справі) звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Мегарон»
(відповідач у справі) про спонукання до
укладення договору про надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної води та гарячої
води і водовідведення (а.с.7-8).

11.12.2013 року позивач надав до суду заяву
про уточнення позовних вимог (а.с.91), в
якій просив визнати укладеним договір
від 01.11.2013 року № М-298 про надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної води та гарячої
води і водовідведення, проект якого
долучив до зазначеної заяви.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, порушуючи норми чинного
законодавства України, безпідставно
відмовляється від укладення договору
№ М-298 про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної води та гарячої води і
водовідведення від 01.11.2013 року.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 року у справі № 910/18594/13
у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач, Комунальне підприємство
«Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району» 26.12.2013 року
надіслав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення місцевого
господарського суду та постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі, судові витрати
покласти на відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що
оскаржуване рішення прийнято судом з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Апелянт
стверджує, що судом при розгляді
справи, не повно з'ясовано обставини
справи, які мають значення для розгляду
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014 року
апеляційну скаргу комунального
підприємства «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району»
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні на
10.02.2014 року.

В судовому засіданні 10.02.2014 року
представник позивача підтримав вимоги
апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
апелянта, дослідивши представлені
докази в їх сукупності, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
встановила наступне.

Як стверджує позивач, відповідач є
власником (орендарем) приміщення за
адресою: м. Київ, провулок
Михайлівський, 9-б, користується
комунальними послугами, сплачує за них,
у зв'язку з чим зобов'язаний укласти
договір з виконавцем комунальних
послуг, тобто, з КП «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району».

У жовтні 2010 року позивач направив на
адресу відповідача договір про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної води та гарячої
води і водовідведення для підписання
останнього.

Позивач, не отримавши відповіді на
вищевказану пропозицію щодо укладення
договору, повторно звертався до
відповідача з листами від 24.02.2011 року та
від 13.11.2012 року, однак відповіді
відповідач не надав, що спричинило
звернення позивача до суду за захистом
свого порушеного права з позовом про
визнання укладеним договір від 01.11.2013
року № М-298 про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної води та гарячої води і
водовідведення (із врахуванням заяви
від 11.12.2013 року).

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий господарський суд виходив з
того, що позивач не дотримався порядку
укладення договору, передбаченого ст.181
ГК України, не довів обов'язку
відповідача укладати з ним договір про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Загальні умови укладення договорів, що
породжують господарські зобов'язання,
порядок укладення договорів та
погодження істотних умов
господарського договору
регламентовано статтями 179-188 ГК
України.

Стаття 181 ГК України визначає порядок
укладення господарського договору.
Так, за загальним правилом,
господарський договір викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.

У відповідності до ч. 2 ст. 638 ЦК України
договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Частинами 1, 2 ст. 641 ЦК України
передбачено, що пропозицію укласти
договір (оферту) може зробити кожна із
сторін майбутнього договору.
Пропозиція укласти договір має містити
істотні умови договору і виражати
намір особи, яка її зробила, вважати
себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч. 2 ст. 181 ГК України проект
договору може бути запропонований
будь-якою з сторін. У разі якщо проект
договору викладено як єдиний документ,
він надається другій стороні у двох
примірниках.

Зі змісту наведеної норми вбачається,
що початком процедури укладення
договору є направлення оферти у
вигляді проекту договору іншій
стороні. Щоб пропозиція до вступу у
договірні відносини визнавалась
офертою, вона повинна відповідати
сукупності ознак: заява про бажання
укласти договір має бути зроблена
рішуче, щоб інша сторона мала
можливість зробити однозначний
висновок про спрямованість волі
оферента на встановлення договірних
зобов'язань; вона повинна містити всі
істотні умови договору; бути
адресованою конкретно визначеній
особі.

Частини 1-5 ст. 180 ГК України
встановлюють, що зміст господарського
договору становлять умови договору,
визначені угодою його сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань,
як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

Колегією суддів апеляційного суду
встановлено, що позивач не надав
належних та допустимих доказів
направлення відповідачу оферти у
вигляді проекту договору, такий проект
надано суду в процесі розгляду справи,
і даний проект не містить всіх істотних
умов договору.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
(далі-Закон) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо - та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо) є житлово-комунальними
послугами.

Згідно ст. 19 Закону відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Виробник - це суб'єкт
господарювання, який виробляє або
створює житлово-комунальні послуги.

Споживач зобов'язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору (ч. 3 ст. 20 Закону).

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції що позивачем не доведено, що
саме він є виконавцем комунальних
послуг стосовно приміщення за
зазначеною адресою, не надано належних
доказів про балансоутримувача цього
приміщення та доказів в обґрунтування
того, що балансоутримувач уповноважив
позивача надавати комунальні послуги
споживачам за зазначеною адресою.

Істотними умовами договору є ті умови,
без погодження яких договір взагалі не
вважається укладеним.

Відповідно до ст.26 вищезазначеного
Закону істотними умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг є:
найменування сторін; предмет договору;
вичерпний перелік житлово-комунальних
послуг, тарифи та їх складові на кожну з
цих послуг, загальна вартість послуг;
порядок оплати за спожиті
житлово-комунальні послуги; порядок
перерахунків розміру плати за
житлово-комунальні послуги в разі їх
ненадання або надання не в повному
обсязі, зниження їх якості; права та
обов'язки сторін; порядок контролю та
звіту сторін; порядок вимірювання
обсягів та визначення якості наданих
послуг; визначення точок розподілу, в
яких відбувається передача послуг від
виконавця/виробника споживачу; порядок
обслуговування мереж та розподіл
повноважень щодо їх експлуатації та
відновлення (ремонту); умови доступу в
квартиру, будинок, приміщення, на
земельну ділянку для усунення аварій,
неполадок, огляду мереж, зняття
контрольних показників засобів обліку;
порядок здійснення ремонту;
відповідальність сторін та штрафні
санкції за невиконання умов договору;
порядок вирішення спорів; перелік
форс-мажорних обставин; строк дії
договору; умови зміни, пролонгації,
припинення дії договору; дата і місце
укладення договору.

Проаналізувавши проект договору від
01.11.2013 року № М-298 про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, наданий позивачем суду
11.12.2013 року, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що договір не містить усіх
істотних умов договору, а саме, порядку
оплати за спожиті житлово-комунальні
послуги, характеристики засобів обліку
води та теплової енергії.

Відтак, позивачем не доведено тих
обставин, які є підставою позовних
вимог, не підтверджено такі обставини
належними доказами та не доведено, що
порушення його права чи охоронюваного
законом інтересу відбулось внаслідок
протиправних дій відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає, що
місцевим господарським судом належним
чином досліджено обставини справи та
надано цим обставинам відповідну
правову оцінку, тому рішення
господарського суду міста Києва від
11.12.2013 року у справі № 910/18594/13
відповідає фактичним обставинам
справи та не суперечить чинному
законодавству України, а відтак
передбачених законом підстав для
скасування оскаржуваного рішення
місцевого господарського суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району» на
рішення господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 року у справі № 910/18594/13
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 11.12.2013 року у справі № 910/18594/13
залишити без змін.

3. Справу № 910/18594/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
О.В. Агрикова

А.О. Мальченко