ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"24" лютого 2014 р.
справа №
911/596/14

Суддя Ярема В.А. перевіривши матеріали
справи

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства
«Білоцерківський автобусний парк»

про стягнення 51 158,60 гривень та
розірвання договору

Встановив:

19.02.2014р. Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся до господарського
суду Київської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Білоцерківський автобусний парк» про
стягнення 51 158,60 грн. та розірвання
договору.

Перевіривши матеріали вказаного
позову суд дійшов висновку, що подані
матеріали не є достатніми для
прийняття позовної заяви до розгляду
виходячи за наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Приписами статті 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
справляється судовий збір у розмірі 2
відсотків ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

За подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
справляється судовий збір у розмірі
мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» розмір
мінімальної заробітної плати на
01.01.2014р. становить 1 218,00 грн.

З огляду наведеного, за подання у 2014
році до господарського суду позовної
заяви майнового характеру
справляється судовий збір у розмірі 2%
ціни позову, але не менше 1 827,00 грн. та не
більше 73 080,00 грн., а за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. за
кожну вимогу.

Так, звертаючись 19.02.2014р. до
господарського суду Київської області
позивач просив суд стягнути з
відповідача 51 158,60 грн. (вимога
майнового характеру) та розірвати
договір оренди автотранспортного
засобу ЛАЗ-695 Н, 1989 року випуску (вимога
немайнового характеру).

Проте, як вбачається з квитанції №1/1
від 18.02.2014р. судовий збір позивачем
сплачено у розмірі 1 827,00 грн., тобто лише
за вимогу майнового характеру, що не
відповідає вимогам вищезазначених
норм Закону.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України
встановлено, що суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі.

З огляду наведеного, а також враховуючи
той факт, що квитанція №1/1 від 18.02.2014р.
не може вважатись належним доказом
сплати судового збору у встановленому
розмірі, суд дійшов висновку про
повернення позовної заяви без розгляду
в порядку п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, приписами статей 56, 57 ГПК
України встановлено, що позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

До позовної заяви додаються документи,
які підтверджують, зокрема,
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Натомість, в порушення вищезазначених
вимог Закону, позивачем не додано до
позовної заяви документів, які
підтверджують факт надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
встановлено, що суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

З огляду наведеного, суд дійшов
висновку про повернення позовної заяви
та доданих до неї документів без
розгляду в порядку п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

До того ж, в силу положень ст. 58 ГПК
України в одній позовній заяві може
бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами.

У відповідності до п. 3.6 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами.

Однорідними можуть вважатися позовні
заяви, які пов'язані з однорідними
позовними вимогами і водночас подані
одним і тим же позивачем до одного й
того самого відповідача (чи
відповідачів) або хоча й різними
позивачами, але до одного й того ж
відповідача. Однорідними ж позовними
вимогами є такі, що виникають з одних і
тих самих або з аналогічних підстав і
водночас пов'язані між собою одним і
тим самим способом захисту прав і
законних інтересів.

Водночас, як вбачається зі змісту
позовної заяви, позивач просить суд:

- стягнути з відповідача 41 216,60 грн.
збитків, понесених у зв'язку з
проведенням капітального ремонту
транспортного засобу;

- розірвати договір оренди
автотранспортного засобу ЛАЗ-695 Н, 1989
року випуску;

- стягнути з відповідача 9 000,00 грн.
орендної плати, сплаченої позивачем за
договором оренди автотранспортного
засобу ЛАЗ-695 Н, 1989 року випуску;

- стягнути з відповідача 942,00 грн.,
сплачених позивачем за договором про
надання послуг б/н від 03.01.2006р.

Виходячи з наведених законодавчих
положень, аналізу суб'єктного складу та
характеру правовідносин, суд дійшов
висновку, що позивачем порушено
правила об'єднання позовних вимог,
оскільки кожен із зазначених договорів
є самостійною підставою виникнення
господарських правовідносин, а
зобов'язання за ними ґрунтуються на
різних доказах, що потребує детального
розгляду по суті вимог щодо кожного
спірного договору окремо.

Враховуючи викладене, а також те, що
позивачем у позовній заяві не
обґрунтовано необхідність розгляду
заявлених позовних вимог у сукупності
в межах одного спору, як і не визначено
у чому полягає їх взаємопов'язаність,
суд дійшов висновку, що спільний
розгляд цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін, що суттєво утруднить вирішення
спору.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 18.04.2012р. у справі №02-03/1732/21.

Згідно п. 5 ст. 63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду якщо порушено
правила об'єднання вимог або об'єднано
в позовній заяві кілька вимог до одного
чи кількох відповідачів і сумісний
розгляд цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення
спору.

Пунктом 3.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачено, що якщо
позивач порушив правила об'єднання
вимог або об'єднання цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору, суддя має
право повернути позовну заяву (стаття 58
та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).
Наприклад, господарський суд повинен
повернути позовну заяву без розгляду,
якщо: об'єднано вимоги про стягнення
сум боргу, який виник з різних
договорів або інших правочинів.

З огляду наведеного, суд дійшов
висновку, що позовна заява та додані до
неї документи підлягають поверненню
без розгляду з підстав п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Враховуючи викладене та керуючись п.п.
4, 6, 5 ч. 1 ст. 63, ст. ст. 56, 57, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

Ухвалив:

1. Позовну заяву та додані до неї
документи повернути позивачу без
розгляду.

Суддя
В.А. Ярема