ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

17.02.2014 Справа № 901/4217/13за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Богдан - Лізинг»

(вул. Електриків, 26, корп. 87, м. Київ, 04176)

(вул. Новокостянтинівська, б. 8, оф. 33, м.
Київ, 04080)

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Медпос»

(вул. Руданського, б. 23, м. Ялта, АР Крим,
98600)

про стягнення 32 781.27 грн.

Суддя Радвановська Ю.А.

Представники сторін:

Від позивача: Любчик Уляна Вікторівна,
представник, довіреність № 54 від 19.06.2013
року, ТОВ «Богдан - Лізинг»;

Від відповідача: Піщенков Дмитро
Анатолійович, представник, довіреність
№ 120 від 28.09.2012 року, ТОВ «Медпос».

Суть спору: товариство з обмеженою
відповідальністю «Богдан - Лізинг»
звернулось із позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Медпос»
та просить суд стягнути з відповідача 16
016.82 грн., з яких 13 210.12 грн.
заборгованості за договором
купівлі-продажу № 137 від 09 липня 2012
року, пеня в сумі 997.49 грн., проценти за
користування чужими коштами в розмірі
1609.21 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги вмотивовані порушенням
відповідачем грошового зобов'язання,
що виникло у нього у зв'язку з
невиконанням умов договору
фінансового лізингу № 022/13-АВТ від 16
квітня 2013 року, в частині несплати
лізингових платежів та обґрунтовані
посиланням на статті 526, 530, 549, 624, 625, 806
Цивільного кодексу України.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову не заперечував,
надав заяву про визнання позову в
повному обсязі (а.с. 85).

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України також
передбачено право відповідача визнати
позов повністю або частково.

Оскільки така заява не суперечить
чинному законодавству та не порушує
чиїх - небудь прав або інтересів, суд
перевірив його повноваження на
вчинення таких дій, роз'яснив наслідки
представнику відповідача, та прийняв
її в порядку статті 78 Господарського
процесуального суду України.

Розгляд справи відкладався в порядку
статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно зі статтями 20, 22, 81-1
Господарського процесуального кодексу
України представникам сторін
роз'яснені процесуальні права та
обов'язки.

За клопотанням представників сторін,
відповідно до статті 10 Конституції
України, статті 12 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»,
пояснення та клопотання по справі
надавалися ним російською мовою.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, суд -

встановив:

16 квітня 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю «Богдан -
Лізинг» (лізингодавець) та товариством
з обмеженою відповідальністю «Медпос»
(лізингоодержувач) укладений договір
фінансового лізингу № 022/13-АВТ (а.с. 7-17).

Відповідно до пункту 1.1 договору його
предметом є надання лізингодавцем в
платне володіння та користування на
умовах фінансового лізингу
лізингоодержувачу майна згідно
нижчевказаної специфікації (надалі -
предмет лізингу) для власного
користування лізигоодержувача на
визначений строк, за умови сплати
останнім періодичних лізингових
платежів.

Загальна вартість предмету лізингу, що
передається у фінансовий лізинг на
підставі цього договору на момент його
передачі лізингоодержувачу, складає :
без ПДВ - 391 329.71 грн..

Згідно з пунктом 1.2 договору
постачальником (продавцем) предмету
лізингу є товариство з обмеженою
відповідальністю «ОРТОМЕДІКАЛ»
(постачальник).

Строк користування предметом лізингу
становить 36 місяців з моменту
підписання сторонами акту приймання -
передачі предмету лізингу (пункт 1.3
договору).

Відповідно до пункту 1.5 договору
предмет лізингу є власністю
лізингодавця протягом усього строку
дії даного договору.

Пунктом 2.1 договору сторони визначили,
що лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати лізингодавцю лізингові
платежі відповідно до графіку сплати
лізингових платежів (додаток № 1 до
договору) та на умовах даного договору.

Всі лізингові платежі за даним
договором здійснюються в національній
валюті України (гривні) шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок лізингодавця (пункт 2.2
договору).

Відповідно до пункту 2.3 договору
лізингоодержувач в термін до 13 травня
2013 року включно зобов'язаний сплатити
авансовий лізинговий платіж, який
складається з відшкодування
(компенсації) частини загальної
вартості предмету лізингу на суму без
ПДВ - 58 328.63 грн..

Згідно з пунктом 2.4 договору загальна
сума винагороди (комісії) лізингодавцю
за отриманий в лізинг предмет лізингу
складає без ПДВ 20 % - 145 229.73 грн. при
умові дотримання лізингоодержувачем
встановленого договором графіку
сплати лізингових платежів (додаток № 1
до Договору). Зазначена сума може бути
змінена з урахуванням положень
договору.

Пунктом 2.5 договору визначено, що якщо
строк сплати будь-якого лізингового
платежу припадає на неробочий
(вихідний, святковий або ін.) день, то
лізингоодержувач зобов'язаний
сплатити такий платіж не пізніше дня,
який передує дню сплати. Датою
виконання будь-якого платежу за
договором вважається дата фактичного
надходження грошових коштів на
поточний рахунок дізингодавця.

Лізингодавець за 3 робочі дні до
закінчення кожного поточного
розрахункового періоду виставляє
лізнгоодержувачу рахунок на оплату
лізингового платежу за поточний
розрахунковий період з урахуванням
положень договору. Неотримання
лізингоодержувачем рахунку на оплату
лізингового платежу не позбавляє
лізингоодержувача обов'язку по сплаті
чергового лізингового платежу,
розрахованого у відповідності з
договором, який лізингоодержувач
зобов'язаний сплатити не пізніше
строку, визначеного графіком
лізингового платежу.

Відповідно до пункту 2.6 договору у
випадку існування прострочених
лізингових платежів сторони по даному
договору узгодили, що всі платежі
лізингоодержувача, які надходять до
лізингодавця по договору,
зараховуються в такій послідовності: в
першу чергу сплачуються нараховані
штрафні санкції; в другу чергу
погашаються прострочені лізингові
платежі; в третю чергу погашаються
поточні лізингові платежі згідно
договору. У випадку існування
прострочених лізингових платежів
лізингодавець має право самостійно
перерозподілити отримані від
лізингоодержувача грошові кошти
відповідно до вищенаведеної
черговості шляхом проведення
відповідних бухгалтерських проводок.

Згідно з пунктом 3.2 договору приймання -
передача предмету лізингу у фінансовий
лізинг оформлюється шляхом складання
лізингодавцем та лізингоодержувачем
акту (актів) приймання - передачі
предмету лізингу до договору.

Пунктом 11.4 договору визначено, що
придбання у власність (викуп) предмету
лізингу відбувається на підставі
договору купівлі - продажу предмету
лізингу. При цьому вартість предмету
лізингу на дату укладання договору
купівлі - продажу (без урахування ПДВ),
за умови дотримання пункту 11.3.
договору, визначається шляхом -
загальної вартості предмету лізингу на
момент укладення цього договору
(вказана у пункті 1.1 договору) на
сукупний розмір сплачених
лізингоодержувачем платежів по
відшкодуванню (компенсації) частини
вартості предмету лізингу у складі
лізингових платежів за цим договором
до моменту переходу до
лізингоодержувача права власності на
предмет лізингу.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і стає
обов'язковим для сторін. Дія договору
продовжується до моменту повного та
належного виконання сторонами своїх за
цим договором. Всі додатки до даного
договору є його невід'ємними частинами
(пункт 12.1 договору).

Відповідно до пункту 12.2 договору він
укладений українською мовою в 3-х
примірниках. Будь-які зміни і/або
доповнення умов даного договору
здійснюються на підставі взаємної
згоди сторін та мають силу в тому
випадку, якщо вони оформлені письмово,
підписані належним чином
уповноваженими представниками сторін
і скріплені печатками сторін.

Додатковим договором № 1 до договору
фінансового лізингу №022/13-АВТ від 16
квітня 2013 року було внесено зміни до
додатку № 1 до вказаного договору, а
саме - до графіку сплати лізингових
платежів (а.с. 22-23).

Також, 22 квітня 2013 року між товариством
з обмеженою відповідальністю
«Ортомедікал» (постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Богдан - Лізинг»
(покупець) був укладений договір
поставки № 01, відповідно до пункту 1.1
якого постачальник зобов'язався
поставити, а покупець - прийняти у
власність і сплатити за медичне
обладнання згідно специфікації (надалі
- товар) в розмірі, порядку та на умовах,
визначених цим договором (а.с. 25-29).

Покупець після придбання товару
передає його у фінансовий лізинг
третій особі - товариству з обмеженою
відповідальністю «Медпос» (користувач)
(пункт 1.3 договору).

Відповідно до пункту 1.5 договору
загальна вартість товару разом з ПДВ
складає - 391 329.71 грн., що є ціною
договору.

За актом приймання - передачі майна
(предмету лізингу) від 31 липня 2013 року
позивачем у платне володіння та
користування було передано
відповідачу майно (а.с. 24).

Позивачем у виконання умов договору на
оплату лізингового платежу було
виставлено відповідачу рахунки -
фактури № СФ-08604 від 16 жовтня 2013 року та
№ СФ -08752 від 20 листопада 2013 року (а.с. 32),
які були оплачені відповідачем
частково.

Як зазначає позивач, відповідач у
порушення своїх зобов'язань за період з
25 жовтня 2013 року по 24 листопада 2013 року
не сплатив лізингові платежі, що
включають: платіж, що відшкодовує
частину загальної вартості предмета
лізингу в сумі 25 063.42 грн. та винагороду
(комісію) лізингодавця за отриманий в
лізинг предмет лізингу згідно графіку
сплати лізингових платежів, нараховану
за період з 25 жовтня 2013 року по 24
листопада 2013 року в сумі 7 717.85 грн..

В результаті невиконання визначених
договором умов за відповідачем
створилася заборгованість по
лізингових платежах в сумі 32 781.27 грн.,
яка до теперішнього часу не погашена.

Вказане з'явилося підставою для
звернення товариства з обмеженою
відповідальністю «Богдан - Лізинг» із
даною позовною заявою до суду.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Оскільки спірні правовідносини
виникли між сторонами у зв'язку з
невиконанням відповідачами умов
договору фінансового лізингу, вони
повинні регулюватися положеннями
розділу 8 Цивільного кодексу України, а
також вимогами Закону України «Про
фінансовий лізинг».

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про фінансовий лізинг»
відносини, що виникають у зв'язку з
договором фінансового лізингу,
регулюються положеннями Цивільного
кодексу України про лізинг, найм
(оренду), купівлю-продаж, поставку з
урахуванням особливостей, що
встановлюються цим Законом.

Статтею 806 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором лізингу
одна сторона (лізингодавець) передає
або зобов'язується передати другій
стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.
Особливості окремих видів і форм
лізингу встановлюються законом.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачений обов'язок покупця
сплатити певну грошову суму за майно,
яке було прийняте ним від продавця.

Відповідно до частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Факт отримання предмету лізингу
відповідачем, товариством з обмеженою
відповідальністю «Медпос»,
підтверджується підписом його
директора в акті приймання - передачі
від 31 липня 2013 року (а.с. 24).

Отже відповідач, прийнявши від
позивача товар, взяв на себе
зобов'язання щодо здійснення оплати
його вартості згідно умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем були порушені умови
договору в частині своєчасної оплати
лізингових платежів, у зв'язку з чим, за
період з 25 жовтня 2013 року по 24 листопада
2013 року прострочена заборгованість
товариства з обмеженою
відповідальністю «Медпос» по сплаті
лізингових платежів за договором
лізингу перед позивачем склала 32 781.27
грн., яка включає: платіж, що
відшкодовує частину загальної
вартості предмета лізингу в сумі 25 063.42
грн. та винагороду (комісію)
лізингодавця за отриманий в лізинг
предмет лізингу згідно графіку сплати
лізингових платежів, нараховану за
період з 25 жовтня 2013 року по 24 листопада
2013 року в сумі 7 717.85 грн..

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Пунктом 2.1 договору сторони визначили,
що лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати лізингодавцю лізингові
платежі відповідно до графіку сплати
лізингових платежів (додаток № 1 до
договору) та на умовах даного договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказів оплати заборгованості в сумі 32
781.27 грн. відповідачем не
представлено, тоді як надано заяву про
повне визнання позову, що була прийнята
судом (а.с.85).

На підставі вказаного, позовні вимоги в
частині стягнення 32 781.27 грн.
підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України оплата судового збору
покладається на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення. Повне рішення складено 21
лютого 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 49, 82-84 Господарського
процесуального Кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити в повному
обсязі.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю «Медпос»
(вул. Руданського, б. 23, м. Ялта, АР Крим,
98600, р/р 5001 у ПАТ «Банк Кіпру», м.
Київ, МФО 320940, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Богдан - Лізинг»
(вул. Електриків, 26, корп. 87, м. Київ, 04176;
вул. Новокостянтинівська, б. 8, оф. 33, м.
Київ, 04080, р/р 3789 у ПАТ «МІБ», м.
Київ, МФО 380582, )
заборгованість по лізингових платежах
за договором фінансового лізингу №
022/13-АВТ від 16 квітня 2013 року, разом з ПДВ
в сумі 32 781.27 грн., яка включає:
заборгованість по платежу, що
відшкодовує (компенсує) частину
загальної вартості предмета лізингу
разом з ПДВ в сумі 25 063.42 грн. та
винагороду (комісію) лізингодавця за
отриманий в лізинг предмет лізингу в
сумі 7 717.85 грн., та 1750.20 грн. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя Ю.А.
Радвановська