ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 лютого 2014 року Справа № 916/821/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя : Корсак В.А.

судді: Данилова
М.В., Данилова Т.Б.

розглянувши матеріали касаційної
скарги Тарутинської районної
державної адміністрації на
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013р. у
справі господарського суду№916/821/13
Одеської області за
позовомБілгород-Дністровського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі Міністерства оборони
України та Білгород-Дністровської
квартирно-експлуатаційної частини
району доТарутинської районної
державної адміністрації третя
особасільськогосподарський
виробничий кооператив "Победа"
провизнання незаконним та скасування
розпорядження

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга Тарутинської
районної державної адміністрації не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з таких підстав.

Згідно із вимогами ч.4 ст.111
Господарського процесуального кодексу
України до скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
встановлено, що ставка судового збору з
касаційних скарг на рішення суду, що
подаються до господарських судів
встановлюється у розмірі 70 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Згідно з ч.1 ст.4 вказаного Закону
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до приписів ч.2 ст.41
Бюджетного кодексу України до набрання
чинності законом про Державний бюджет
України на поточний бюджетний період
діють норми закону про Державний
бюджет України на попередній бюджетний
період.

Пунктом 4 частини другої статті 41
Бюджетного кодексу України
встановлено, що соціальні стандарти та
соціальні гарантії, у тому числі
прожитковий мінімум, рівень його
забезпечення, мінімальна заробітна
плата, надання пільг, компенсацій і
гарантій населенню, у поточному
бюджетному періоді застосовуються у
розмірах та на умовах, що діяли у грудні
попереднього бюджетного періоду.

Правовий аналіз зазначених норм
свідчить, що у разі відсутності
Державного бюджету України на поточний
рік, мінімальний розмір заробітної
плати на перше січня поточного року
визначається у розмірі ставки на
грудень місяць попереднього року, а
приписами ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік"
№5515-VI від 06.12.2012р. визначено, що
мінімальна заробітна плата з 01.12.2013р.
встановлена на рівні 1218,00грн.

Звертаючись до суду з касаційною
скаргою, касатор просить скасувати
рішення господарського суду Одеської
області від 09.09.2013р. та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 17.12.2013р., та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Відтак, за подання касаційної скарги
касатор повинен був сплатити судовий
збір за заявлену ним вимогу
немайнового характеру, що на момент
звернення з касаційною скаргою
становив 852,60грн.

Скаржником до касаційної скарги б/н від
08.01.2014р. у якості доказу сплати судового
збору додано квитанцію №ПН2712 від
08.01.2014р. про сплату судового збору в
сумі 573,50грн., яке колегія суддів Вищого
господарського суду України не може
визнати належним доказом сплати
судового збору у встановленому Законом
розмірі.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1113 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Одночасно, колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає,
що при зверненні з касаційною скаргою
після спливу встановленого законом
строку, скаржнику необхідно вживати
заходів, передбачених процесуальним
законодавством для поновлення
пропущеного процесуального строку.

Керуючись ст.86, ч.4 ст.111, п.4 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Тарутинської
районної державної адміністрації на
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013р. у
справі №916/821/13 господарського суду
Одеської області повернути скаржнику
без розгляду.

Головуючий суддя
В. Корсак

Судді
М. Данилова

Т. Данилова