ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
Справа № 915/2251/13

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду розглянув справу за позовом
приватного підприємства
«Металург-Інвест», м. Дніпропетровськ,
вул. 152-ї Дивізії, буд. 3, к. 522

до відкритого акціонерного товариства
Первомайський кар'єр «Граніт», м.
Черкаси, вул. Маршала Красовського, 8

про стягнення 72 683,59 грн. заборгованості
та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Марусиченко І.В. - за
довіреністю,

від відповідача: не з'явився.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«Металург-Інвест» звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з позовом до відкритого
акціонерного товариства Первомайський
кар'єр «Граніт» про стягнення
заборгованості за поставлену
металопродукцію згідно договору від
08.04.2013р. №08/01-090 в розмірі 72 683,59 грн., в
тому числі: 23 000,00 грн. основного боргу,

32 500,00 грн. пені,

133,54 грн. 3% річних,

17 050,05 грн. штрафу,

та відшкодування судових витрат.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 17.12.2013р.
порушено провадження у справі та
призначено її розгляду. На підставі
ст.ст. 15, 17 ГПК України та ухвали
господарського суду Миколаївської
області від 21.01.2014р. матеріали справи
№915/2251/13 надіслано за територіальною
підсудністю до господарського суду
Черкаської області за місцем
знаходження відповідача та прийнята до
провадження.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, та просив позов
задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, письмовий відзив не подав,
представника у судове засідання не
направив, про причини неявки суд не
повідомив. Ухвала суду від 30.01.2014р. про
призначення справи до розгляду
повернулась до суду з відміткою
працівника пошти «неповна адреса - не
існує».

Неподання відповідачем відзиву на
позовну заяву та нез'явлення
представника відповідача у судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи по суті за наявними доказами
відповідно до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України. Адреса відповідача в позовній
заяві та місце проведення
господарської діяльності відповідачем
відповідає адресі, вказаній в
реєстраційних документах відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлені такі
взаємовідносини сторін та обставини.

08.04.2013р. між приватним підприємством
«Металург-Інвест» (Постачальником -
Позивач по справі), в особі директора
Трощено В.Г., що діє на підставі Статуту,
та відкритим акціонерним товариством
Первомайський кар'єр «Граніт»
(Покупцем - Відповідач по справі), в
особі директора Костіна А.М., що діє на
підставі Статуту, було укладено
договір №08/01-090 (далі - Договір), за
умовами якого Постачальник передає, а
Покупець приймає й оплачує
металопродукцію (далі - товар) за ціною,
у кількості та якості, що вказується у
специфікаціях (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 9.1 Договору даний
Договір вступає в силу з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31 грудня
2014 року, а в частині взаєморозрахунків -
до повного розрахунку між сторонами.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору
загальна сума договору складає
загальну суму всіх доданих до нього
специфікацій. Загальна сума договору
складає загальну вартість
поставленого товару, яка вказується в
усіх рахунках-фактурах, які виставлені
Постачальником для оплати Покупцю по
договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору поставка
товару здійснюється на протязі 3-х
банківських днів від дати підписання
специфікацій шляхом відвантаження
товару автотранспортом чи самовивозом
зі складу Постачальника відповідно до
умов поставки, узгоджених сторонами.

Відповідно до п. 2.6 Договору датою
поставки товару вважається: при
поставці автомобільним транспортом
Постачальника - дата видаткової
накладної Постачальника чи
товарно-транспортної накладної; при
самовивозі товару Покупцем зі складу
Постачальника - дата видаткової
накладної.

На виконання умов Договору
Постачальник здійснив поставку, а
Покупець прийняв товар -
металопродукцію, враховуючи
транспортно-експедиційні послуги,
згідно специфікації №2 від 08.04.2013р. (а.с.
19) та видаткової накладної від 25.09.2013р.
№1307 на загальну суму 62 500,50 грн., в тому
числі ПДВ 10 416,75 грн. (а.с. 20).

Товар був отриманий Покупцем без
зауважень та претензій по якості, що
підтверджується довіреністю від
25.09.2013р. №301, виданої на ім'я Юрченко
Володимира Андрійовича (а.с. 21).

За отриманий товар Покупець
розрахувався частково.

Згідно підписаного сторонами акту
звірки взаємних розрахунків за період
з 01.01.2013р. по 26.12.2013р. станом на 26.12.2013р.
Покупець заборгував за поставлений
товар Постачальнику 23 000,00 грн.

04.12.2013р. на адресу Покупця Постачальник
направив претензію за вих. №АП-0135/13 (а.с.
22-23), з вимогою сплатити в досудовому
порядку прострочену заборгованості за
поставлену металопродукцію згідно
договору в сумі 23 000,00 грн.

Вказана претензія залишилась без
відповіді та задоволення.

Невиконання Покупцем взятих на себе
зобов'язань стало підставою для
звернення Постачальника до суду для
захисту порушеного права та
примусового стягнення заборгованості
та штрафних санкцій.

Відповідач вимоги не заперечив,
доказів погашення боргу не подав.
Відповідачем підписано акт звіряння
заборгованості та визнано 23 000,00 грн.
боргу (а.с. 49). Суд враховує відсутність
заяв відповідача суду про об'єктивну
неможливість подати суду заперечення
проти позову. Доказів погашення
однорідних вимог сторонами - не подано.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, враховуючи пояснення
представника позивача, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають до
повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при
прийнятті рішення суд має врахувати
майнові інтереси сторін, не надаючи
переваги одному учаснику над іншим.
Рішення має грунтуватися на повній та
всебічній оцінці доказів у конкретній
справі.

Між сторонами виникли та існують
договірні відносини оплатної поставки
товару на підставі письмового
строкового оплатного двостороннього
консенсуального договору. Сторони за
договором є суб'єктами господарювання
та самостійними юридичними особами, що
підтверджено витягом з єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської
діяльності сторін відповідає місцю їх
реєстрації згідно даних ЄДРПОУ -
положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою договір від
08.04.2013р. №08/01-090 є договором поставки і
відповідає вимогам статті 712 ЦК
України, якою передбачено, що до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом, або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу
урегульовані Главою 54 ЦК України,
відповідно до положень якої за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві) та отримати
розрахунок, а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Поставка є різновидом відносин
купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди по всіх істотних умовах договору.
Договір від 08.04.2013р. №08/01-090 не
заперечений сторонами, не визнаний
судом недійсним та не розірваний в
установленому порядку.

Продавець передає, а Покупець приймає й
оплачує металопродукцію за ціною, у
кількості та якості, що вказується у
специфікації - п. 1.2. Договору. Позивач
25.09.2013р. поставив Відповідачу
металопродукцію на загальну суму 62 500,50
грн., враховуючи
транспортно-експедиційні послуги, що
підтверджується специфікацією,
видатковою накладною, довіреністю, та
не оспорюється сторонами. Претензій
щодо кількості, якості отриманої
продукції не заявлено.

Факт наявності заборгованості
підтверджується копією Договору,
копіями видаткової накладної та актом
звірки заборгованості. Суд враховує, що
на момент прийняття рішення жодних
первинних та належних доказів
належного та повного розрахунку за
отриману металопродукцію, в розумінні
вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідач
суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та
Відповідачем було узгоджено строк
сплати за отриманий товар, який
визначений п. 3.3 Договору - Покупець
проводить оплату згідно умов
зазначених в специфікації.

Як вбачається з матеріалів справи, в
специфікації №2 (а.с. 19) вказано, що
Покупець проводить повний розрахунок
за отриманий металопрокат не пізніше 24
жовтня 2013 року.

Суд враховує, що згідно претензії
позивача відповідач повинен був сплати
заборгованість в досудовому порядку в
розмірі 23 000,00 грн.

Отже, Відповідач зобов'язаний був
здійснити остаточні розрахунки до
23.10.2013р. включно.

Суд враховує відсутність претензій
відповідача стосовно неналежної
поставки, недопоставки товару чи
іншого невиконання умов спірного
договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої
зобов'язання в частині належної та
повної оплати за вже отриманий товар
належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, тому суд вважає обґрунтованим
та доведеним право Позивача на
стягнення з Відповідача суми
заборгованості за поставлений товар у
розмірі 23 000,00 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Штрафними санкціями у відповідності з
ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 5.2 Договору за
прострочку строків оплати товару,
встановлених в договорі Покупець
сплачує Постачальнику пеню в розмірі 2,0
% від суми даного договору за кожний
день прострочки. Крім сплати пені
Покупець сплачує Постачальнику штраф в
розмірі 10 % від суми неоплаченого
товару у вказані в договорі строки.

У відповідності до п. 5.2 Договору та
положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України
позивач нараховує відповідачу:

7 500,06 грн. пені за період прострочення з
24.10.2013р. по 31.10.2013р.; 6 000,00 грн. пені за
період з 31.10.2013р. по 06.11.2013р.;

9 800,00 грн. пені за період з 06.11.2013р. по
20.11.2013р.;

9 200,00 грн. пені за період з 20.11.2013р. по
10.12.2013р., з мотивів

прострочення оплати. Загальна сума
пені складає 32 500,00 грн.

Позивач також нараховує відповідачу:

6 250,05 грн. штрафу за період з 24.10.2013р. по
31.10.2013р.;

5 000,00 грн. штрафу за період з 31.10.2013р. по
06.11.2013р.;

3 500,00 грн. штрафу за період з 06.11.2013р. по
20.11.2013р.;

2 300,00 грн. штрафу за період з 20.11.2013р. по
10.12.2013р., в розмірі 10% вартості
неоплаченого товару. Загальна сума
штрафу складає 17 050,05 грн.

Вимоги обґрунтовані. Розрахунок
санкцій перевірено судом за допомогою
калькулятора санкцій апаратного
комплексу «Ліга:Еліт Закон» з
урахуванням строку прострочення
оплати партії поставки, облікової
ставки НБУ за період прострочення.
Одночасне стягнення пені та штрафу
передбачено договором та не
протирічить суті забезпечення
виконання зобов'язання. Розрахунок
вимоги виконано вірно. 32 500,00 грн. пені
та 17 050,05 грн. підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

На підставі наявного грошового
зобов'язання Позивачем нараховано
Відповідачу:

30,82 грн. - 3% річних за період
прострочення з 24.10.2013р. по 31.10.2013р.;

24,65 грн. - 3% річних за період з 31.10.2013р. по
06.11.2013р.;

40,27 грн. - 3% річних за період з 06.11.2013р. по
20.11.2013р.;

37,80 грн. - 3% річних за період з 20.11.2013р. по
10.12.2013р., які просить стягнути з
відповідача. Розрахунок перевірено
судом за допомогою калькулятора
санкцій апаратного комплексу
«Ліга-Закон». Розрахунок виконано
вірно. Стягненню підлягає 133,54 грн. - 3%
річних на користь позивача.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на Відповідача
повністю та стягнути на користь
Позивача 1720,50 грн. судового збору.
Повернути Позивачу з бюджету надмірно
сплачений судовий збір в сумі 106,50 грн.
Оригінал платіжного доручення №3079 від
11 грудня 2013 року залишити в справі.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, п.
1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий
збір», господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства Первомайський кар'єр
«Граніт», м. Черкаси, вул. Маршала
Красовського, 8, , номер
рахунку в банку невідомий

на користь приватного підприємства
«Металург-Інвест», м. Дніпропетровськ,
вул. 152-ї Дивізії, буд. 3, к. 522 (для
листування 49000 м. Дніпропетровськ, вул.
Артема, 94, каб. 12), , номер
рахунку в банку невідомий

23 000,00 грн. заборгованості, 32 500,00 грн.
пені, 133,54 грн. 3% річних, 17 050,05 грн. штрафу
та 1720,50 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повернути приватному підприємству
«Металург-Інвест» судовий збір в
розмірі 106,50 грн. (сто шість гривень 50
коп.), внесений в більшому розмірі, ніж
встановлено законом, сплачений по
платіжному дорученню №3079 від 11 грудня
2013 року. Оригінал платіжного доручення
залишається в справі.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 19.02.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба