ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.2014
Справа № 905/7930/13

Судова колегія господарського суду
Донецької області у складі головуючого
судді О.Ю. Філімонової, суддів Я.С.
Мирошниченко, С.В. Тоцького,
розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" м.
Київ

до Приватного акціонерного товариства
"Українська акціонерна страхова
компанія АСКА" м. Донецьк

за участю, третьої особи 1, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_1, м.
Дрогобич, Львівська область

за участю, третьої особи 2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кийтранс 2005", м.
Київ

про стягнення 52567,20 грн.

Представники сторін:

від позивача: Гусєва Н.А. - довіреність
№83-2014 від 09.01.2014р

від відповідача: Панков Д.В. -
довіреність №б/н від 15.10.2013р.

від третьої особи 1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"Українська страхова компанія "Княжа
вієнна іншуранс груп" м. Київ
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовними вимогами
до Приватного акціонерного товариства
"Українська акціонерна страхова
компанія АСКА" м. Донецьк про стягнення
52567,20 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на комплексний договір
№06/02-0015438 добровільного страхування
транспортного засобу. В результаті ДТП,
яке сталося 12.02.2013р. за участю
автомобіля Богдан А091, д/н НОМЕР_1 (водій
ОСОБА_1), що належить ТОВ «Кийтранс-2005»
та автомобіля Тойота, д/н НОМЕР_2, (водій
ОСОБА_5), що належить ОСОБА_6, позивач
10.04.2013р. перерахував на рахунок ОСОБА_6
страхове відшкодування у розмірі 52567,20
грн.

Оскільки винна особа застрахована у
відповідача, позивач звернувся до суду
з вимогою відшкодувати 52567,20 грн. в
порядку регресу.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 997, 1166, 1172, 1191
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 54
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 27 Закону України «Про
страхування».

Ухвалою від 18.12.2013р. господарський суд
на підставі ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України
залучив у якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 м.
Дрогобич, Львівська область та ТОВ
"Київтранс-2005" м. Київ.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 18.12.2013р.
справа №905/7930/13 передана на розгляд
судової колегії у складі головуючого
судді О.Ю. Філімонової, суддів Я.С.
Мирошниченко, С.В. Тоцького.

04.02.2014р. представник відповідача через
канцелярію суду надав відзив на
позовну заяву №б/н від 03.02.2014р., в якому
позовні вимоги не визнає.

18.02.2014р. представник позивача через
канцелярію суду надав заперечення на
відзив №13-1413 від 17.02.2014р.

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення за позовною
заявою та просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Представники сторін клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляли,
у зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
технічної фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши надані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд

В С Т А Н О В И В:

12.02.2013р. о 13.50 год. в м. Києві по вул.
Бориспільська, 16 сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Богдан А091, д/н НОМЕР_1 (водій
ОСОБА_1), що належить ТОВ «Кийтранс-2005»
та застрахований у ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»
згідно полісу №АВ/4536767, та автомобіля
Тойота, д/н НОМЕР_2, (водій ОСОБА_5), що
належить ОСОБА_6, застрахований у ПрАТ
"Українська страхова компанія "Княжа
вієнна іншуранс груп" згідно договору
добровільного страхування
транспортного засобу (КАСКО) К0015438 від
10.01.2013р.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 08.04.2013р. у справі №753/2985/13
було встановлено вину ОСОБА_1 у
вчиненні адміністративного
правопорушення від 12.02.2013р. та
притягнуто його до адміністративної
відповідальності у вигляді стягнення
штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 1166
Цивільного кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями п.1 ч.1 статті 1188 Цивільного
кодексу України визначено, що шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки одній
особі, з вини іншої особи
відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 вказаного кодексу
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом. Відповідно до
статті 993 кодексу до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом,
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія, відповідальність якого
застрахована відповідачем.

На момент дорожньо - транспортної
пригоди діяв укладений 10.01.2013р. договір
добровільного страхування
транспортного засобу (КАСКО), за умови
якого ПрАТ "Українська страхова
компанія "Княжа вієнна іншуранс груп"
застрахувала автомобіль Toyota Camry,
НОМЕР_2.

Відповідно до п.1.1 Договору, страхова
сума: 232000,00 грн.

Пунктом 22.8.1 Договору сторони
встановили, що розмір страхового
відшкодування може визначатись за
рішенням страховика, розрахунок
страхового відшкодування може бути
проведено на підставі розрахунку
вартості відновленого ремонту
проведеного страховиком або
незалежним експертом чи
автотоварознавчого дослідження
(експертизи), які замовляє страховик
або за його погодженням страхувальник.

Відповідно до звіту №2355/4 від 03.04.2013р. з
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу, складеного
спеціалістом ОСОБА_7, вартість
матеріального збиткую завданого
власнику автомобіля Toyota Camry НОМЕР_2 в
результаті його пошкодження складає
56224,56 грн. (а.с. 40-43)

Згідно ремонтної калькуляції №2355/4 від
03.04.2013р., вартість ремонту вказаного
транспортного засобу складає 56224,56 грн.
(а.с. 46-49)

Відповідно до рахунку - фактури №ТР-000001
від 20.02.2013р. вартість ремонту складає
52567,20 грн. (а.с. 58)

Страховим актом №132751153-1 від 04.04.2013р.
позивач визначив, що ДТП від 12.02.2013р. є
страховим випадком, а сума страхового
відшкодування складає 52567,20 грн. (а.с.
69-70)

Позивач за заявою страхувальника, на
підставі розпорядження №1-1485 від
08.04.2013р. та страхового акту №132751153-1 від
04.04.2013р. перерахував на рахунок ОСОБА_6
52567,20 грн., що підтверджується платіжним
дорученням №ЗР015565 від 10.04.2013р., в якому
призначення платежу вказано: «Страхове
відшкодування згідно розпорядження
№1-1485 від 08.04.2013р. для ОСОБА_6 на
ремонт т.з. д/н НОМЕР_2, без ПДВ». (а.с. 68-70,
72)

Пунктом 22.1. ст.22 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено, що
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Страховим випадком згідно ст.6
вказаного Закону є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Пунктом 37.4 статті 37 даного закону
передбачено право страховика за
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Судом встановлено, що на момент скоєння
ДТП цивільно - правова
відповідальність власника
транспортного засобу Богдан А091, д/н
НОМЕР_1, застрахована ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»
згідно полісу №АВ/4536767 (франшиза 0,
ліміт відповідальності 50000,00 грн.) та
згідно договору добровільного
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №2985181 від 08.06.2012р.
(ліміт 100000,00 грн.)

Додатковою угодою №1 до договору №2985181
від 08.06.2012р. сторони змінили пункт VIIІ
договору та виклали його в наступній
редакції: «Цей договір діє з 00 годин
дня, наступного за днем надходження
страхової премії або першої її частини
і діє на рахунок страховика і діє до
11.06.2013р. з урахуванням умов, зазначених
в п. VI цього договору.»

В матеріалах справи є заяви (претензії)
№13-1413 від 22.04.2013р. та від 11.06.2013р. на
виплату страхового відшкодування ( в
порядку регресу).

Зазначена заява відповідачем залишена
без задоволення, у зв'язку з чим позивач
звернувся до господарського суду з
позовом у даній справі.

Спір у даній справі виник у зв'язку із
стягненням виплаченого страхового
відшкодування, тобто із правовідносин,
що регулюються положеннями статті 993
Цивільного кодексу України, та статті 27
Закону України "Про страхування",
згідно яких до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Статтею 25 цього Закону визначено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

З приписів зазначених норм не
вбачається, що позивач мав обов'язково
звертатись до страховика, в якого
застрахована цивільно-правова
відповідальність особи, винної у
скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання
суми виплаченого страхового
відшкодування; натомість ними
передбачено перехід до позивача права
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене позивач отримує
право вимагати потерпілої особи після
виплати останній страхового
відшкодування та не зобов'язаний
звертатися до особи, відповідальної за
заподіяний збиток, або до особи, у якої
застраховано її цивільно-правову
відповідальність, з вимогою виплатити
матеріальне відшкодування. Відповідно
до зазначених законодавчих приписів
позивач може реалізувати своє право
шляхом подання позову до суду.

Таким чином, виходячи з аналізу
зазначених норм, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування потерпілій особі
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за цими вимогами.

Відповідальною особою за завдані
збитки в даному випадку є відповідач,
адже, внаслідок укладення договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів страховик в межах страхової
суми бере на себе відповідальність за
свого страхувальника, що виникає
внаслідок заподіяння шкоди джерелом
підвищеної небезпеки, оскільки
застрахував такий страховий ризик, як
відповідальність за шкоду, заподіяну
джерелом підвищеної небезпеки.

За таких обставин у позивача виникло
право регресної вимоги до відповідача,
а відтак, суд задовольняє позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" м.
Київ щодо стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія АСКА" м.
Донецьк 52567,20 грн.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 115, 116,
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська акціонерна
страхова компанія АСКА" (83052, м. Донецьк,
пр. Ілліча, б. 100, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія "Княжа
вієнна іншуранс груп" (04050, м. Київ, вул.
Глибочицька, б. 44, ) 52567
(п'ятдесят дві тисячи п'ятсот шістдесят
сім) грн. 20 коп., судовий збір у розмірі
1720 (одна тисячи сімсот двадцять) грн. 50
коп.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
складення повного рішення та може бути
оскаржене в порядку та у строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Головуючий суддя
О.Ю.
Філімонова

Суддя
Я.С.
Мирошниченко

Суддя
С.В.
Тоцький

Дата складання та підписання повного
тексту рішення 24.02.2014р.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу