номер провадження справи 15/71/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014
Справа № 908/2890/13

За позовом Товариства з обмежено
відповідальністю "Гольфстрім II",
49081,м. Дніпропетровськ вул.
Каруни, буд 3.

до відповідача 1 Фізичної особи -
підприємця Філонець Олени Петрівни,
71630, Запорізька область, Василівський
район, м. Дніпрорудне, вул. Шкільна, буд.
10

до відповідача 2 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агробитсервіс",
70500, Запорізька область, м. Оріхів,
вул. Карла Лібкнехта, буд. 33

про визнання недійсним договору

Суддя Горохов І.С.

представники:

від позивача: не з`явився, у минулих
засіданнях Черноус В.С., представник
довіреність від 01.01.2013р.;

від відповідача 1: не з`явився, у минулих
засіданнях Відлога Д.О., представник
довіреність від 19.11.2012р.,

від відповідача 2: не з`явився, у минулих
засіданнях Відлога Д.О., представник
довіреність №1 від 11.09.2013р.,

Суть спору:

Розглянуто позов Товариства з обмежено
відповідальністю "Гольфстрім II" до
відповідачів Фізичної особи -
підприємця Філонець Олени Петрівни,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агробитсервіс" про
визнання недійсним договору.

Ухвалою господарського суду від
28.08.2013р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 18.09.2013р.
Розгляд справи відкладався.

Ухвалою від 28.10.2013р. за клопотанням
позивача строк вирішення спору
продовжений в порядку ст. 69 ГПК України,
розгляд справи відкладений на 04.11.2013р.

Ухвалою господарського суду від
04.11.2013р. призначено експертизу та
провадження у справі № 908/2890/13 зупинено
до отримання результатів технічної
експертизи. У зв'язку з неможливістю
проведення експертизи ухвалою
Господарського суду Запорізької
області від 02.12.2013р. провадження по
справі № 908/2890/13 було поновлено та
призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду від
23.12.2013р. провадження у справі № 908/2890/13
зупинено до отримання результатів
технічної експертизи. У зв'язку з не
наданням сторонами необхідних
додаткових матеріалів для проведення
експертизи у вказаний експертною
службою строк, матеріали експертизи
повернуті без виконання. Ухвалою
Господарського суду Запорізької
області від 29.01.2014р. провадження по
справі № 908/2890/13 було поновлено з
11.02.2013р.та призначено до розгляду на
11.02.2014р.

В судовому засіданні 11.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Позовні вимоги заявлені з наступних
підстав: в ході розгляду цивільної
справи №0438/1908/2012 за позовом Філонець
Олени Петрівни та Філонець Віктора
Михайловича до ТОВ "Гольфстім-ІІ" про
стягнення моральної шкоди,
матеріальної шкоди та збитків, що на
дату подання цього позову
розглядається Солонянським районним
судом Дніпропетровської області,
позивачу стало відомо про укладення
шляхом листування між Відповідачем 1 та
Відповідачем 2 договору купівлі -
продажу запасних частин для
сільськогосподарської техніки від
09.11.2011 року. Позивач вважає, що вказаний
Договір укладено між відповідачами без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином, а
відтак у відповідності до ст. 203. 215. 234 ЦК
України визнається судом недійсним.
Позивач вважає, що між відповідачами
Договір було укладено лише з метою
підтвердження сум нібито "упущеної
вигоди" та наступного її стягнення з
позивача, а не на купівлю-продаж
товарів за Договором. 14.11.2011 року
Договір було розірвано за взаємною
згодою відповідачів, проте по Договору
не здійснювалися жодні платежі, не
складалися первинні документи та не
поставлялися товари. Просить позов
задовольнити.

Позивач в судове засідання призначене
на 11.02.2014р. не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив.

Відповідач 1 проти позову заперечив,
відзив на позов суду не надав,
представник відповідача в судове
засідання за викликом не з'явився,
правом надати відзив на позов не
скористався. Про час та місце судового
засідання відповідача повідомлено
належним чином. Відповідні
процесуальні документи надіслані
згідно з поштовими реквізитами
учасників процесу. Надав клопотання
про припинення провадження по справі.

Відповідач 2 проти позову заперечив,
відзив на позов суду не надав,
представник відповідача в судове
засідання за викликом не з'явився,
правом надати відзив на позов не
скористався. Про час та місце судового
засідання відповідача повідомлено
належним чином. Відповідні
процесуальні документи надіслані
згідно з поштовими реквізитами
учасників процесу. Надав клопотання
про припинення провадження по справі.

Відповідачами двічі заявлялись
клопотання про припинення провадження
у справі на підставі п. 1 та п. 1-1 ч. 1 ст. 80
ГПК України, спір не підлягає вирішенню
в господарських судах та відсутній
предмет спору.

Клопотання обґрунтовані тим, що між
позивачем та відповідачами не існує
господарських відносин за спірним
договором, а також відсутній спір про
право. Тим самим, позивач не довів
належним чином свого права на
оскарження договору, оскільки спірний
договір не зачіпає прав, обов'язків чи
інтересів ТОВ "Гольфстрім-ІІ" та не
пов'язаний з господарською діяльністю
позивача.

Суд вважає клопотання безпідставними
та такими, що задоволенню не
підлягають, оскільки спори про
визнання недійсними договори
підвідомчі господарським судам на
підставі ст. 12 ГПК України, а спір виник
з приводу розгляду справи про
стягнення з позивача відповідачем 1
збитків у Солонянському районному суді
Дніпропетровської області внаслідок
не виконання договірних зобов'язань
відповідачем 1.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням представників сторін
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників учасників
судового процесу суд встановив
наступне.

09.11.2011 року між Фізичною особою -
підприємцем Філонець Оленою Петрівною
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агробитсервіс"
шляхом листування, листи від 08.11.2011р. та
09.11.2011р. було укладено договір купівлі -
продажу запасних частин для
сільськогосподарської техніки, у
відповідності до якого сторонами
досягнуто згоди щодо кількості товару,
гарантії якості товару, комплектності
товару, тари та упаковці, строку само
вивозу товару, оплати товару, порядку
передачі та відповідальності сторін.

Відповідно до комерційної пропозиції з
урахування видаткової накладної від
09.11.2011 року, відповідач 1 зобов'язався
строком до 15.11.2011 року здійснити
самовивоз товару зі складу відповідача
2 на власному автотранспорті ВАЗ 111930,
державний номер АР 9958 АР, причіп
ТАРЗ-ІІІ, державний номер 01798 НР.

Однак, листом від 14.11.2011 року Фізичною
особою підприємцем Філонець О.П. було
повідомлено Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агробитсервіс" про
несправність внаслідок ДТП
автотранспорту - легкового автомобілю
ВАЗ-111930, державний номер АР 9958 АР з
причіпом ТАРЗ-ІІІ, державний номер 01798
НР та неможливістю виконання
зобов'язань за договором.

14.11.2011 року Договір за взаємною згодою
відповідачів було розірвано.

Позивач звернувся до суду з вимогою
визнати зазначений договір купівлі -
продажу запасних частин
сільськогосподарської техніки
недійсним з тих підстав, що він
суперечить вимогам законодавства, а
саме, що по Договору не здійснювалися
жодні платежі, не складалися первинні
документи та не поставлялися товари, що
вказаний Договір укладено між
відповідачами без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися
цим правочином, лише з метою
підтвердження сум упущеної вигоди та
наступного її стягнення з позивача, а
не на купівлю-продаж товарів за
Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу закріплено
перелік способів захисту цивільних
прав та інтересів, за яким кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Дана правова норма кореспондується з
положеннями статті 20 ГК України, якою
визначено способи захисту прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів. Так,
зазначеною нормою Закону закріплено,
що кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів шляхом, зокрема,
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Приписами ст. 202 ЦК України встановлено,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Оцінивши надані сторонами докази у
справі, дослідивши всі обставин справи
та проаналізувавши вимоги чинного
законодавства України суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню внаслідок наступного.

Згідно із ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Приписами ст. 207 ЦК України передбачено,
що правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Відповідно до ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний право чин може бути визнаний
судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено,
що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. При цьому
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Зі змісту листів від 08.11.2011р. та 09.11.2011р.
вбачається, що між відповідачами
укладено договір купівлі - продажу у
спрощеній формі шляхом обміну листами
з узгодженням предмету, ціни та строку
виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 234 ЦК України,
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Фіктивний правочин є недійсним
незалежно від мети його укладення,
оскільки сторони не мають на увазі
настання правових наслідків, що
породжуються відповідним правочином.
Таким може бути визнаний будь-який
правочин, в тому числі нотаріально
посвідчений. Якщо сторонами не вчинено
ніяких дій на виконання фіктивного
правочину, господарський суд приймає
рішення лише про визнання фіктивного
правочину недійсним без застосування
будь-яких наслідків. У разі коли на
виконання правочину було передано
якесь майно, такий правочин не може
розцінюватися як фіктивний. Саме лише
невчинення сторонами тих чи інших дій
на виконання правочину не означає його
фіктивності. Визнання фіктивного
правочину недійсним потребує
встановлення господарським судом
умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний
правочин не спрямований на набуття,
зміну чи припинення цивільних прав та
обов'язків, він не створює
цивільно-правових наслідків незалежно
від того, чи він був визнаний судом
недійсним.

У розгляді відповідних справ суд має
враховувати, що ознака фіктивності має
бути притаманна діям усіх сторін
правочину. Якщо хоча б одна з них
намагалася досягти правового
результату, то даний правочин не може
визнаватися фіктивним. Позивач, який
вимагає визнання правочину недійсним,
повинен довести, що всі учасники
правочину не мали наміру створити
правові наслідки на момент його
вчинення.

З наданих до матеріалів справи
документів, суд вважає, що позивачем не
доведено того, що всі учасники
правочину не мали наміру створити
правові наслідки на момент вчинення
спірного договору.

Судом двічі за клопотанням позивача
призначались у справі технічна
експертиза документів, листів від
08.11.2011р. та 09.11.2011р., якими у спрощеній
формі укладено спірний договір купівлі
-продажу. У першому випадку провести
експертизу не вдалося у зв'язку з
відсутністю в Запорізькому відділенні
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз фахівців з
вибраного виду досліджень. В другому
випадку Дніпропетровським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз витребувані оригінали
досліджуваних документів: лист
відповідача 1 до відповідача 2 від
08.11.2011р. "Комерческое предложение
(оферта)" та лист відповідача 2 до
відповідача 1 від 09.11.2011р. "Уведомление
об акцепте комерческого предложения".

Необхідно зазначити, що при
призначенні експертиз відповідачами
витребувані оригінали листів
необхідних для проведення експертного
дослідження надані не були. Відтак
провести технічну експертизу
документів не представляється
можливим.

Доводи позивача ґрунтуються на
припущеннях, не обґрунтовані, не
доведені належними та допустимими
доказами в розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК
України, спростовуються
вищевикладеним та наявними в
матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
безпідставним, не доведеним належними
та допустимими засобами доказування, а
відтак таким, що задоволенню не
підлягає.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

Вирішив:

В задоволенні позову Товариства з
обмежено відповідальністю "Гольфстрім
II" до відповідачів Фізичної особи -
підприємця Філонець Олени Петрівни,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агробитсервіс" про
визнання недійсним договору купівлі -
продажу оформленого у спрощений спосіб
листами від 08.11.2011р. та 09.11.2011р.
відмовити.

Суддя
І.С. Горохов

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 17.02.2014р.