КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р. Справа№ 20/196

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Копитової О.С.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання:
Ликові В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Лазебний А.М. -
довіреність № 132 від 24.01.2014р.

від відповідача: Тимченко В.В. -
довіреність № 18650/06/10-13 від 31.12.2013р.

від третьої особи: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу
Міністерства екології та природних
ресурсів України на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
22.08.2013 року

у справі № 20/196 (суддя Бондарчук
В.В.)

за позовом Компанії "Nippon Soda Co.Ltd"

до Міністерства екології та
природних ресурсів України

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю „Альфа
Хімгруп"

про визнання наказу №530 від
22.11.2010 року частково
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Компанія „Nippon Soda Co.Ltd" звернулася до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України (з врахуванням заяви про
часткову зміну предмету позову) про
визнання наказу № 530 від 22.11.2010 року
недійсним в частині державної
реєстрації препарату „Альфа-Аміприд
р.п.", інсектицид, в частині внесення
даного препарату до Державного реєстру
пестицидів і агрохімікатів; визнання
недійсним наказу Міністерства
екології та природних ресурсів України
06.01.2012 року № 4 в частині державної
реєстрації препарату „Альфа-Аміприд
р.п.", інсектицид; в частині внесення
даного препарату до Державного реєстру
пестицидів і агрохімікатів;
зобов'язання Міністерства екології та
природних ресурсів України, як
правонаступника Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України, виключити препарат
„Альфа-Аміприд р.п.", інсектицид та
препарат „Альфа-Аміприд, ВП",
інсектицид з Державного реєстру
пестицидів і агрохімікатів та з
переліку пестицидів і агрохімікатів,
дозволених до використання в Україні,
шляхом видання доповнення до нього про
заборону до використання на території
України у будь-який спосіб препаратів
„Альфа-Аміприд р.п.", інсектицид та
препарат „Альфа-Аміприд, ВП",
інсектицид.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 20.12.2012 року, залишеним без
змін постановою Вищого господарського
суду України від 23.04.2013 року, позовну
заяву Компанії „Nippon Soda Co.Ltd" задоволено
повністю.

13.06.2013 року господарським судом міста
Києва було видано накази про примусове
виконання рішення у даній справі.

08.08.2013 року через канцелярію суду від
Міністерства екології та природних
ресурсів України надійшла заява про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
20.12.2012 року до червня 2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.08.2013 року відмовлено у
задоволенні заяви Міністерства
екології та природних ресурсів України
про відстрочку виконання рішення суду
від 20.12.2012 року у справі № 20/196.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою
місцевого господарського суду,
Міністерство екології та природних
ресурсів України звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 22.08.2013 року та відстрочити
виконання рішення господарського суду
міста Києва від 20.12.2012 року у даній
справі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Компанія "Nippon Soda Co.Ltd" у своєму відзиві
на апеляційну скаргу просить суд
апеляційну скаргу Міністерства
екології та природних ресурсів України
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду міста Києва від
22.08.2013 року - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 року
апеляційну скаргу Міністерства
екології та природних ресурсів України
прийнято до провадження за участю
повноважних представників сторін на
17.12.2013 року колегією суддів у складі:
головуючий суддя Верховець А.А., судді:
Остапенко О.М., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 року у
справі № 20/196 прийнято заяву про
самовідвід головуючого судді Верховця
В.В.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 20.12.2013 року,
відповідно до розпорядження керівника
апарату суду від 19.12.2013 року №02-15/109 щодо
призначення повторного автоматичного
розподілу справ між суддями, для
розгляду апеляційної скарги
Міністерства екології та природних
ресурсів України по справі № 20/196
сформовано колегією суддів у складі:
головуючий суддя - Остапенко О.М., судді
- Разіна Т.І., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.12.2013 року
вказаною колегією суддів апеляційну
скаргу Міністерства екології та
природних ресурсів України прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 15.01.2014 року.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 року у
зв'язку з перебуванням головуючого
судді Остапенка О.М. у відпустці для
розгляду апеляційної скарги
Міністерства екології та природних
ресурсів України сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя -
Шипко В.В., судді: Копитова О.С.,
Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 року
вищевказаною колегією суддів
апеляційну скаргу Міністерства
екології та природних ресурсів України
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 30.01.2014 року.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014 року у
зв'язку з виходом головуючого судді
Остапенка О.М. з відпустки, сформовано
судову колегію у складі: головуючий
суддя - Остапенко О.М., судді - Копитова
О.С., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014 року
зазначеною вище колегією суддів
апеляційну скаргу Міністерства
екології та природних ресурсів України
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 11.02.2014 року.

В судове засідання, яке відбулося 11.02.2014
року, представник третьої особи не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив. Про час, дату та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Представник відповідача вимоги
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити, ухвалу господарського
суду міста Києва від 22.08.2013 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відстрочити виконання рішення
господарського суду міста Києва від
20.12.2012 року.

Представник позивача проти доводів
відповідача викладених в апеляційній
скарзі заперечував, просив суд
апеляційну скаргу Міністерства
екології та природних ресурсів України
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду міста Києва від
22.08.2013 року - без змін.

У судовому засіданні, яке відбулось
11.02.2014 року, було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови
Київського апеляційного
господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства та заслухавши
пояснення присутніх представників
сторін, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що у задоволенні апеляційної скарги
Міністерства екології та природних
ресурсів України слід відмовити, а
ухвалу господарського суду міста Києва
від 22.08.2013 року - залишити без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Частиною 5 статті 106 передбачено, що
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, ухвали, постанови,
зміну способу та порядку їх виконання
виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена у встановленому порядку. В
необхідних випадках ухвала
надсилається установі банку за
місцезнаходженням боржника або
державному виконавцю.

Згідно із п. 7.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 року № 9 „Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
господарський суд на підставі статті 121
ГПК має право за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови (далі -
рішення), змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання. Не обмежується також право
заявника на повторне звернення з
відповідною заявою, якщо вона вже
розглядалася судом.

Відповідно до п. 7.2. зазначеної вище
Постанови підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Виходячи із наведеного, законодавець,
у будь-якому випадку пов'язує
розстрочення та відстрочення
виконання судового рішення у судовому
порядку з об'єктивними, непереборними,
іншими словами - виключними
обставинами, що ускладнюють вчасне
виконання судового рішення.

Подану заяву про відстрочку виконання
рішення господарського суду м. Києва
від 22.08.2013 року відповідач мотивує тим,
що зобов'язання судом про виключення
препарату „Альфа-Аміприд р.п.",
інсектицид та препарату
„Альфа-Аміприд, ВП", інсектицид з
Державного реєстру пестицидів і
агрохімікатів та з переліку пестицидів
і агрохімікатів, дозволених до
використання в Україні, шляхом видання
доповнення до нього про заборону до
використання на території України у
будь-який спосіб даних препаратів не
вбачається можливим, оскільки
відповідно до пункту 35 Порядку
проведення державних випробувань,
державної реєстрації та
перереєстрації, видання переліків
пестицидів і агрохімікатів, дозволених
до використання в Україні,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 04.03.1996 року
№ 295, на підставі Державного реєстру
препаратів Міністерство екології та
природних ресурсів України розробляє,
погоджує з Міністерством охорони
здоров'я та Міністерством аграрної
політики, готує до друку та видає один
раз на два роки Перелік пестицидів і
агрохімікатів, дозволених до
використання в Україні з щорічним
виданням доповнень до нього про нові
зареєстровані, а також заборонені до
використання препарати.

Оскільки останнє Доповнення до
Переліку на 2013 рік, що містить
інформацію щодо препаратів,
зареєстрованих і дозволених до
використання в України станом на 01.03.2013
року, вийшло з друку у червні поточного
року, то наступне видання Переліку, що
уже не міститиме препарати
„Альфа-Аміприд р.п.", інсектицид та
„Альфа-Аміприд, ВП", інсектицид, буде
розроблене та видане Міністерством
екології та природних ресурсів України
у червні 2014 року, а відтак відповідач
просить суд відстрочити виконання
рішення суду до червня 2014 року.

Проте, вірним є висновок місцевого
господарського суду, що відповідачем
не подано суду достатніх доказів,
підтверджуючих винятковість вказаних
обставин, зокрема законодавчих
обмежень у виданні доповнення до
Переліку пестицидів і агрохімікатів,
дозволених до використання в Україні
на 2013 рік.

Таким чином, судова колегія
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що відповідачем не доведено
відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
винятковості випадку та фактичної
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення суду, а тому заява
відповідача про відстрочку виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 20.12.2012 року у даній справі
задоволенню не підлягає.

Окрім того, в судовому засіданні
представником відповідача не надано
належних доказів, які б свідчили про
намір виходу в друк доповнення до
Переліку саме в червні 2014 року, тобто в
термін до якого відповідач просив
відстрочити виконання рішення суду.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем, всупереч статей 33, 34 ГПК
України не надано суду належних
доказів на підтвердження своїх
заперечень, викладених в апеляційних
скаргах, доводи скаржника не
підтверджуються наявним у справі
доказами та спростовуються чинним
законодавством.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що ухвалу господарського суду міста
Києва від 22.08.2013 року прийнято
відповідно до вимог чинного
законодавства з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для її скасування чи зміни не
вбачається.

Керуючись статтями 99, 101-103, 105, 106 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства
екології та природних ресурсів України
на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 22.08.2013 року у справі № 20/196
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 22.08.2013 року у справі № 20/196
залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати
учасникам провадження у справі.

4. Справу № 20/196 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 17.02.2014
року.

Головуючий суддя
О.М. Остапенко

Судді
О.С. Копитова

Т.І. Разіна