КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р. Справа№ 910/11134/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Зеленіна В.О.

Мальченко А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Дубчак С.Є. - дов. №
юр-186/д від 15.04.2013р.

від відповідача: Денисова Н.О. - дов.
№ГО-13/279 від 11.12.2013р.

розглянувши апеляційні скарги
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» та Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 01.10.2013р. (повний текст
підписано 07.10.2013р.)

у справі № 910/11134/13 (суддя Стасюк
С.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта»

до Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС»

про стягнення 8 127, 25 грн.

В судовому засіданні 19.02.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2013р. Публічне акціонерне
товариство "Укрнафта" звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС" про
стягнення 8 127,25 грн., в тому числі 5988,22
грн. страхового відшкодування, 1 735,13
грн. пені, 56,17 грн. збитків від інфляції,
347, 73 грн. 3 % річних, а також 1720, 50 грн.
судового збору.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 01.10.2013р. у справі №910/11134/13
позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» 2 987, 32 грн.
страхового відшкодування, три проценти
річних у розмірі 304, 65 грн., збитків від
інфляції в розмірі 50, 19 грн., 707, 52 грн.
судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду, позивач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду м. Києва від
01.10.2013р. у справі № 910/11134/13 скасувати в
частині відмови у стягненні з
відповідача 1 735, 13 грн. пені.

Апеляційна скарга обґрунтована
неправильним застосуванням судом норм
матеріального права, зокрема ст.992 ЦК
України та п.36.5 ст.36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, у зв'язку з чим суд дійшов
хибного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову в
частині стягнення пені.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Господарського суду м. Києва
від 01.10.2013р. у справі № 910/11134/13 скасувати
та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована
неправильним застосуванням судом норм
матеріального права, оскільки
відповідач виконав всі умови Полісу та
Закону у встановлені строки, у зв'язку з
чим відсутні правові підстави для
доплати суми в розмірі 5 988, 22 грн. та
виплати штрафних санкцій.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційні скарги
сторін передано на розгляд судді
Скрипці І.М.

Розпорядженнями Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 01.11.2013р. для
розгляду справи № 910/11134/13 сформовано
колегію суддів у складі:
головуючий-суддя Скрипка І.М., судді -
Зеленін В.О., Мальченко А.О.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 01.11.2013р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційні скарги сторін до
провадження та призначено до розгляду
на 05.12.2013р.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 05.12.2013р., у відповідності до
ст. 77 ГПК України, по справі оголошено
перерву до 19.12.2013р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013р.
продовжено строк розгляду справи на 15
днів.

19.12.2013р. у відповідності до ст.77 ГПК
України, у справі №910/11134/13 оголошено
перерву до 23.01.2014р.

Розпорядженнями Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014р., у
зв'язку з перебуванням головуючого
судді Скрипки І.М. у відпустці,
сформовано судову колегію у складі:
головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді -
Зеленін В.О., Мальченко А.О.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 23.01.2014р.,
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційні скарги сторін до
провадження.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 23.01.2014р., у відповідності до
ст. 77 ГПК України, по справі оголошено
перерву до 27.02.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014р., у
відповідності до ст. 89 ГПК України,
виправлено описку в ухвалі від 23.01.2014р.,
згідно якої розгляд справи № 910/11134/13
відкладено на 19.02.2014р.

Розпорядженнями Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014р., у
зв'язку з виходом головуючого судді
Скрипки І.М. з відпустки, сформовано
судову колегію у складі: головуючий
суддя - Скрипка І.М., судді - Зеленін В.О.,
Мальченко А.О.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014р.,
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційні скарги сторін до
провадження.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 19.02.2014р. представник позивача
вимоги своєї апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржуване рішення скасувати в
частині відмови у стягненні пені в
розмірі 1735, 13 грн. та прийняти нове
рішення в цій частині про задоволення
позову. Одночасно заперечував проти
доводів відповідача, викладених в його
апеляційній скарзі.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 19.02.2014р. представник
відповідача вимоги своєї апеляційної
скарги підтримав, просив її
задовольнити, оскаржуване рішення
скасувати та прийняти нове про відмову
в позові повністю. Одночасно
заперечував проти доводів позивача,
викладених в його апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.1 ст.101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України
передбачено, що апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст.99 ГПК України в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК
України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційних скарг сторін, заслухавши
пояснення учасників апеляційного
провадження, дослідивши матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування господарським судом при
прийнятті оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.06.2012р. о 02 год. 10 хв. у місті Каневі по
вул. Енергетиків, 12, біля АЗС "Авіас",
Яровий Р.М, керуючи автомобілем "Опель
Вектра", д.н. СА 7722 АК, здійснив наїзд на
опору зовнішнього освітлення та
ціновий пілон АЗС, в результаті чого
було зруйновано опору зовнішнього
освітлення, ціновий пілон та цінове
табло та пошкоджено транспортний
засіб.

Постановою Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 02.02.2012р. у
справі № 2308/1560/2012 Ярового Р.М.. визнано
винним у вчиненні даної ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП у
вигляді штрафу.

На момент ДТП цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
"Опель Вектра", д.н. СА 7722 АК, була
застрахована відповідачем, що
підтверджується Полісом № АВ/7340109
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (належним чином завірена копія
наявна в матеріалах справи (а. с. 97).
Термін дії полісу з 16.05.2012р. до 15.05.2013р.

Згідно даного полісу передбачено ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну третіх осіб, в сумі 50 000, 00 грн. та
передбачено франшизу в розмірі 0, 00 грн.

Порядок виплати страхового
відшкодування страховиком за Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів регулюється Законом України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Цивільного
кодексу України якщо цивільні
відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Звертаючись до суду із вказаним
позовом, позивач посилався на те, що
27.07.2012р. він подав відповідачеві заяву
про страхове відшкодування та надав
всі необхідні документи, що
підтверджують розмір завданої майну
товариства шкоди внаслідок ДТП, однак
відповідач виплату страхового
відшкодування провів невчасно та не в
повному розмірі, у зв'язку з чим позивач
просив стягнути з відповідача 5 988,22
грн. недоплаченого страхового
відшкодування, 1 735,13 грн. пені, 56,17 грн.
збитків від інфляції, 347, 73 грн. 3 %
річних, нарахованих на прострочену
суму.

При цьому позивачем було визначено
загальний розмір матеріальної шкоди в
сумі 43 971, 70 грн. на підставі рахунку ТОВ
"БМВ-ПРО" №442 від 22.06.2012р. на оплату 38 414, 00
грн. за ремонт пілону, рахунку ТОВ фірма
"Маркет-сервіс" №1643 від 30.06.2012р. на
оплату відновлення цінового табло та
відшкодування транспортних витрат,
рахунку - фактурі ПП "ВКФ"ЛЕНО" №128 від
25.06.2012р. на суму 3000, 90 грн. за улаштування
зовнішнього освітлення.

Задовольняючи позов частково та
призначаючи до стягнення з відповідача
2 987,32 грн. недоплаченого страхового
відшкодування, місцевий господарський
суд виходив з того, що копії актів
надання послуг № 1643 від 30.06.2012р. на суму
2 556,80 грн. та № 113 від 30.11.2012р. на суму 38
414,00 грн., свідчать про понесення
позивачем фактичних витрат, внаслідок
спірної ДТП, на загальну суму 40 970,08 грн.
Оскільки відповідач здійснив виплату
страхового відшкодування на користь
позивача в розмірі 37 983,48 грн. позовні
вимоги в частині суми відшкодування
завданої шкоди підлягають частковому
задоволенню в розмірі 2 987,32 грн.,
оскільки доказів отримання позивачем
послуг на суму 3 000,90 грн. (рахунок № 128
від 25.06.2012 року) суду не надано.

Одночасно місцевим судом було
задоволено вимоги позивача в частині
стягнення 3% річних в розмірі 304, 65 грн.
та інфляційних втрат в розмірі 50, 19 грн.
за перерахунком суду, при цьому
відмовлено у задоволенні вимог
позивача про стягнення пені в розмірі
1735, 13 грн., посилаючись на те, що Законом
України "Про страхування" та Законом
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів" не
передбачено нарахування пені в даному
випадку.

Однак колегія суддів не може
погодитись з висновками місцевого
господарського суду щодо стягнення з
відповідача 2 987,32 грн. недоплаченого
страхового відшкодування, стягнення 3%
річних, інфляційних втрат, вважає їх
помилковими виходячи з наступного.

В грудні 2013р. на виконання вимог ухвали
апеляційного суду відповідачем було
подано належним чином завірені копії
матеріалів страхової справи
№07463/34/2012/53 по випадку, що стався
17.06.2012р., страхувальник Галушка В.Г.,
дата відкриття справи 06.08.2012р.

Дослідивши матеріали страхової справи,
колегія суддів встановила наступне.

06.08.2012р. Начальник ВРНП по Черкаській
області ПАТ "Укрнафта" Чепурний А.М.
звернувся до відповідача з заявою про
настання події, а саме пошкодження
17.06.2012р. майна ПАТ "Укрнафта" в
результаті ДТП, винуватцем якого є
Яровий Р.М. (а.с.7-8, т.2). До вказаної заяви
не було долучено жодних документів на
підтвердження обставин, викладених в
ній.

Заявою №10-09/10 від 10.09.2012р., що надійшла
відповідачеві 11.09.2012р.(вхідний номер
написано нерозбірливо) згідно штампу
реєстрації вхідної кореспонденції,
позивач просив надіслати йому
повідомлення про результати розгляду
питання про здійснення виплати
страхового відшкодування (а.с. 40. т.2).

Листом від 26.09.2012р. вих. №1225 (а.с.44. т.2)
відповідач повідомив позивача про те,
що по справі проводиться оцінка
розміру збитку, нанесеному ПАТ
"Укрнафта", оскільки рахунки, що надані
позивачем, не погоджені головним
офісом.

Заявою №31-10/01 від 31.10.2012р., отриманою
відповідачем 01.11.2012р. за вих. №1828,
позивач просив перерахувати йому
страхове відшкодування до 09.11.2012р.
(а.с.39, т.2).

У відповідь на вказану заяву
відповідач в особі Черкаської філії АТ
"Страхова група "ТАС" листом від 08.11.2012р.
вих. 230 знову повідомив позивача про те,
що згідно статті 36 п.36.2 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик має право
здійснювати виплати без проведення
експертизи, якщо за результатами
проведеного ним огляду пошкодженого
майна страховик і потерпілий досягли
згоди про розмір страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

Одночасно також повідомив про те, що на
даний час по справі проводиться оцінка
незалежним експертом для визначення
суми матеріального збитку, нанесеного
майну ПАТ "Укрнафта", оскільки рахунки
на оплату №442 від 22.06.2012р. ТОВ "БМВ-ПРО",
рахунок на оплату №1643 від 30.06.2012р. ТОВ
фірма "Маркет-сервіс", рахунок - фактура
№128 від 25.06.2012р. ПП "ВКФ"ЛЕНО", як
підтвердження розміру матеріального
збитку не погоджені головним офісом
(а.с. 42, т.2).

Відповідно до Звіту від 11.11.2012р.,
проведеного ПП "Пліч-Опліч", що діє на
підставі Договору про надання послуг
№28/3 від 28.03.2012р. з ПАТ "Страхова група
"ТАС", про незалежну оцінку розміру
матеріального збитку, завданого
власнику автозаправної станції №23/033,
що розташована за адресою: Черкаська
область, м. Канів, вул. Енергетиків, 12,
розмір матеріального збитку становить
31 652, 90 грн. без ПДВ та 37 983, 48 грн. з ПДВ.

Вартість та види робіт, які є
мінімально необхідними для
відновлення об'єкту дослідження
(цінове табло, світловий пілон, опора
освітлення), викладено в розрахунковій
частині Звіту (а.с. 72-108, т.2).

Згідно витягу з комп'ютерної програми
реєстрації документів страхової
справи №253, страхувальник Галушка
В.Г., дата реєстрації 06.08.2012, Поліс
№АВ/7340109, заява про виплату страхового
відшкодування із зазначенням
банківських реквізитів була прийнята
відповідачем 11.12.2012р.(а.с. 58, т.2).

Страховим актом № 33197Р/34/2012 від
19.12.2012р.(а.с. 47 т.2), на підставі
розрахунку суми страхового
відшкодування (додаток 1 до акту)(а.с.48,
т.2) заяви позивача про настання випадку
№07463/34/2012/53 від 06.08.2012р., на підставі
Звіту від 11.11.2012р., заяви з банківськими
реквізитами позивача від 11.12.2012р.,
призначив до виплати страхове
відшкодування в розмірі 31 652, 90 грн. без
ПДВ., яке здійснив 04.01.2013р.

При цьому листом від 19.12.2012р. за вих.
№13452 відповідач повідомив позивача про
виплату 31 652, 90 грн., оскільки решта може
бути виплачена лише за умови
документального підтвердження
відновлювального ремонту пошкодженого
майна (а.с.49-50, т.2).

Лише 01.03.2013р. з вимогою про доплату
страхового відшкодування в розмірі 12
318, 80 грн., виплатою 3% річних, пені та
інфляційних втрат, позивач надіслав на
адресу відповідача акти наданих послуг
№1643 від 30.06.2012р. на суму 2 556, 80 грн. з ПДВ
(відновлення цінового табло та
відшкодування транспортних витрат) та
акт здачі приймання виконаних робіт
(наданих послуг) №113 від 30.11.2012р. на суму
38 414, 00 грн. з ПДВ (ремонт пілону, АЗС
№23/033, Черкаська обл., м. Канів, вул.
Енергетиків, 12).

При цьому в матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази оплати
позивачем вказаних робіт.

Отримавши зазначені документи 05.03.2013р.
вх. 001576 (а.с.51, т.2), страховим актом №
7191Р/34/2013 від 28.03.2013р.(а.с. 55 т.2), на
підставі розрахунку суми страхового
відшкодування (додаток 1 до акту)(а.с.56,
т.2) заяви позивача про настання випадку
№07463/34/2012/53 від 06.08.2012р., на підставі
Звіту від 11.11.2012р., відповідач призначив
до виплати доплату страхового
відшкодування в розмірі 6 330, 58 грн.(сума
ПДВ), яку здійснив 04.04.2013р.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про ДТП подає
страховику заяву про страхове
відшкодування. У цій заяві має
міститися: найменування страховика,
якому подається заява; прізвище, ім'я,
по-батькові (найменування) заявника,
його місце проживання (фактичне та
місце реєстрації) або
місцезнаходження; зміст майнової
вимоги заявника про відшкодування
заподіяної шкоди та відомості (за
наявності), що її підтверджують;
інформація про вже здійснені
взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована,
або інших осіб, відповідальних за
заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис
заявника та дата подання заяви.

Згідно п.35.2 ст.35 вказаного Закону до
заяви додаються, зокрема, документи, що
підтверджують право власності на
пошкоджене майно на день скоєння ДТП,-
у разі вимоги заявника про
відшкодування шкоди, заподіяної майну,
відомості про банківські реквізити
заявника (за наявності).

Відповідно до п.36.1 ст.36 вказаного
Закону страховик, керуючись нормами
цього Закону, приймає вмотивоване
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Рішення про здійснення страхового
відшкодування приймається у зв'язку з
визнанням майнових вимог заявника або
на підставі рішення суду.

Згідно п.36.2 ст.36 вказаного Закону
страховик протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Якщо у зв'язку з відсутністю
документів, що підтверджують розмір
заявленої шкоди, страховик не може
оцінити її загальний розмір, виплата
страхового відшкодування (регламентна
виплата) здійснюється у розмірі
заподіяної шкоди, оціненої
страховиком.

Страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи,
якщо за результатами проведеного ним
огляду пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна.

Так, матеріалами справи
підтверджується подання саме 06.08.2012р.
начальником ВРНП по Черкаській області
ПАТ "Укрнафта" Чепурним А.М.
відповідачеві заяви про настання
події, а саме пошкодження 17.06.2012р. майна
ПАТ "Укрнафта" в результаті ДТП,
винуватцем якого є Яровий Р.М. (а.с.7-8,
т.2).

При цьому, посилання позивача на
подання ним відповідачеві 27.07.2012р.
заяви про перерахування страхового
відшкодування не може бути прийнято
колегією суддів до уваги, оскільки на
копії цієї заяви, що міститься в
матеріалах страхової справи (а.с.45-46, т.2)
відсутня відмітка про дату її
прийняття відповідачем та вхідний
номер реєстрації.

Відмітка на копії заяви позивача від
27.07.2012р. (а.с.30, т.1) про її отримання
27.07.2012р. Педан С.А. не може свідчити про
отримання вказаної заяви саме
відповідачем або уповноваженою ним
особою.

Згідно витягу з комп'ютерної програми
реєстрації документів страхової
справи №253, страхувальник Галушка
В.Г., дата реєстрації 06.08.2012, Поліс
№АВ/7340109, заява про виплату страхового
відшкодування із зазначенням
банківських реквізитів була прийнята
відповідачем 11.12.2012р.(а.с. 58, т.2).

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що відомості
про банківські реквізити заявника для
проведення виплати страхового
відшкодування на виконання п.35.2 ст.35
вказаного вище Закону були надані
позивачем відповідачеві лише 11.12.2012р.

Зважаючи на те, що загальний розмір
матеріальної шкоди в сумі 43 971, 70 грн.
був визначений позивачем на підставі
рахунку ТОВ "БМВ-ПРО" №442 від 22.06.2012р. на
оплату 38 414, 00 грн. за ремонт пілону,
рахунку ТОВ фірма "Маркет-сервіс" №1643
від 30.06.2012р. на оплату відновлення
цінового табло та відшкодування
транспортних витрат, рахунку - фактурі
ПП "ВКФ"ЛЕНО" №128 від 25.06.2012р. на суму 3000,
90 грн. за улаштування зовнішнього
освітлення, без надання підтверджуючих
документів про виконані роботи та їх
оплату, та зазначений позивачем розмір
шкоди не був погоджений відповідачем,
останнім було замовлено звіт про
визначення оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

11.11.2012р. відповідачем було отримано
Звіт про незалежну оцінку розміру
матеріального збитку, завданого
власнику автозаправної станції №23/033,
що розташована за адресою: Черкаська
область, м. Канів, вул. Енергетиків, 12,
згідно якого розмір матеріального
збитку становить 31 652, 90 грн. без ПДВ та 37
983, 48 грн. з ПДВ.

Отримавши лише 11.12.2012р. від позивача
відомості про банківські реквізити
заявника для проведення виплати
страхового відшкодування, страховим
актом № 33197Р/34/2012 від 19.12.2012р.(а.с. 47 т.2),
на підставі розрахунку суми страхового
відшкодування (додаток 1 до акту)(а.с.48,
т.2) заяви позивача про настання випадку
№07463/34/2012/53 від 06.08.2012р., на підставі
Звіту від 11.11.2012р., відповідач
призначив до виплати страхове
відшкодування в розмірі 31 652, 90 грн. без
ПДВ., яке здійснив 04.01.2013р.

Отримавши лише 05.03.2013р. (вх. 001576 (а.с.51,
т.2)), акти наданих послуг №1643 від
30.06.2012р. на суму 2 556, 80 грн. з ПДВ
(відновлення цінового табло та
відшкодування транспортних витрат) та
акт здачі приймання виконаних робіт
(наданих послуг) №113 від 30.11.2012р. на суму
38 414, 00 грн. з ПДВ (ремонт пілону, АЗС
№23/033, Черкаська обл., м. Канів, вул.
Енергетиків, 12), відповідач
страховим актом № 7191Р/34/2013 від
28.03.2013р.(а.с. 55 т.2), на підставі
розрахунку суми страхового
відшкодування (додаток 1 до акту)(а.с.56,
т.2) заяви позивача про настання випадку
№07463/34/2012/53 від 06.08.2012р., на підставі
Звіту від 11.11.2012р., призначив до виплати
доплату страхового відшкодування в
розмірі 6 330, 58 грн.(сума ПДВ), яку
здійснив 04.04.2013р.

Отже, виходячи з доказів, наявних у
матеріалах справи, колегія суддів
дійшла висновку про те, що відповідачем
не було порушено строки виплати
страхового відшкодування позивачеві в
розмірі, визначеному згідно Звіту від
11.11.2012р. та в порядку, передбаченому
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів", у зв'язку з чим
вимоги позивача про стягнення доплати
до страхового відшкодування, пені, 3%
річних та інфляційних втрат,
нарахованих на суму заборгованості,
визначеної позивачем на власний
розсуд, не підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що позивачем зроблено
не було.

Натомість доводи, викладені
відповідачем в апеляційній сказі,
знайшли своє підтвердження під час
розгляду справи в суді апеляційної
інстанції та підтверджуються доказами,
наявними в матеріалах справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта», з підстав
викладених в ній, задоволенню не
підлягає, апеляційна скарга Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» з підстав, викладених в ній,
підлягає задоволенню, а рішення
Господарського суду міста Києва від
01.10.2013р. у справі № 910/11134/13, прийняте з
порушенням норм матеріального права, з
неповним з'ясуванням усіх обставин
справи, підлягає частковому
скасуванню, у відповідності до п. 2 ч. 1
ст. 103 Господарського процесуального
кодексу України, з викладенням
резолютивної частини рішення в
редакції постанови Київського
апеляційного господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 49, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 01.10.2013р. у справі №
910/11134/13 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» на рішення Господарського
суду міста Києва від 01.10.2013р. у справі №
910/11134/13 задовольнити.

3. Рішення Господарського суду міста
Києва від 01.10.2013р. у справі № 910/11134/13
скасувати частково, виклавши
резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

«1. У задоволенні позову відмовити
повністю».

4.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» (04053, м.Київ, пров.
Несторівський, 3-5, ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» (03062,
м. Київ, проспект Перемоги, 65, ) 860, 25 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста
Києва видати наказ.

6. Матеріали справи № 910/11134/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
24.02.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
В.О. Зеленін

А.О. Мальченко