КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р. Справа№ Б3/081-12/24

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання:
Ликові В.В.,

за участю представників сторін:

від заявника: Ящук І.Ф. - довіреність б/н
від 09.07.2013р.

від боржника: Кошліченко В.С. -
довіреність б/н від 02.01.2014р.

від Василенко В.М.: Усович О.І. -
довіреність № 1440 від 19.03.2013р.

від ТОВ „ВіЕйБі Лізинг": Козак О.Д. -
довіреність № 2772 від 08.11.2013р.

від ІП „ІК „Гарант-Капітал": Ящук І.Ф. -
довіреність б/н від 09.06.2013р.

від ТОВ „Венчурні інвестиційні
технології": Мишастий А.О. - довіреність
б/н від 30.11.2013р.

Представники інших учасників
провадження у страві не з'явились.,

розглянувши апеляційні скарги
Василенко Валентини Миколаївни та
Товариства з обмеженою
відповідальністю „ВіЕйБі Лізинг" на
ухвалу господарського суду Київської
області від 14.11.2013 року

у справі № Б3/081-12/24 (суддя Лутак
Т.В.)

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю „Виробничо-
комерційна фірма
„Інвестгруп" (Публічного акціонерного
товариства
„Банк Перший")

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інфініті"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.11.2013 року серед іншого
відхилено повністю кредиторські
вимоги Василенко Валентини Миколаївни
до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю „Інфініті"; визнано
частково грошові вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю „ВіЕйБі
Лізинг" до боржника Товариства з
обмеженою відповідальністю „Інфініті"
на загальну суму 323 391,52 грн, з яких 249 741,41
грн. - четверта черга, 72 577,11 - шоста черга
та 1 073,00 - перша черга задоволення вимог
кредиторів.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
місцевого господарського суду,
Василенко В.М. звернулася до
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Київської області від 14.11.2013 року в
частині відмови у задоволенні
кредиторської заяви Василенко В.М.,
визнати грошові вимоги Василенко В.М. в
повному обсязі в сумі 470 155 грн. та
включити їх до реєстру грошових вимог
кредиторів боржника, посилаючись на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Боржник у своїх запереченнях на
апеляційну скаргу просить суд
апеляційну скаргу Василенко В.М.
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду Київської області
від 14.11.2013 року - без змін.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 20.12.2013 року для
розгляду апеляційної скарги Василенко
Валентини Миколаївни у справі №
Б3/081-12/24 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя - Остапенко
О.М., судді - Верховець А.А., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.12.2013 року
вищевказаною колегією суддів
апеляційну скаргу Василенко Валентини
Миколаївни прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 15.01.2014 року.

Крім того, не погоджуючись із
зазначеною ухвалою місцевого
господарського суду, ТОВ „ВіЕйБі
Лізинг" звернулося до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду Київської
області від 14.11.2013 року в частині
часткової відмови у визнанні та
включенні до реєстру вимог кредиторів
боржника кредиторських вимог ТОВ
„ВіЕйБі Лізинг" та прийняти нове
рішення, яким визнати і включити до
реєстру вимог кредиторів кредиторські
вимоги ТОВ „ВіЕйБі Лізинг" за
договором фінансового лізингу №
080404-30/ФЛ-Ю-А в розмірі 264 527,93 грн.,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Арбітражний керуючий Серебряков О.В. у
своєму відзиві на апеляційну скаргу
просить суд апеляційну скаргу ТОВ
„ВіЕйБі Лізинг"залишити без
задоволення, а ухвалу господарського
суду Київської області від 14.11.2013 року -
без змін.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 року для
розгляду апеляційної скарги ТОВ
„ВіЕйБі Лізинг" у справі № Б3/081-12/24
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя - Остапенко О.М., судді
- Верховець А.А., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 року
вищевказаною колегією суддів
апеляційну скаргу ТОВ „ВіЕйБі Лізинг"
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 15.01.2014 року.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 року у
зв'язку з перебуванням головуючого
судді Остапенка О.М. у відпустці для
розгляду апеляційної скарги Василенко
Валентини Миколаївни сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя - Шипко В.В., судді: Верховець А.А.,
Разіна Т.І.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 року у
зв'язку з перебуванням головуючого
судді Остапенка О.М. та судді Сотнікова
С.В. у відпустці для розгляду
апеляційної скарги ТОВ „ВіЕйБі Лізинг"
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя - Шипко В.В., судді:
Верховець А.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 року
вищевказаною колегією суддів
апеляційні скарги Василенко Валентини
Миколаївни та Товариства з обмеженою
відповідальністю „ВіЕйБі Лізинг"
прийнято до провадження, об'єднано в
одне апеляційне провадження та
призначено до розгляду на 30.01.2014 року.

Згідно розпорядження Заступника
Голови Київського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014 року у
зв'язку з виходом головуючого судді
Остапенка О.М. з відпустки, сформовано
судову колегію у складі: головуючий
суддя - Остапенко О.М., судді - Верховець
А.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014 року
відкладено розгляд справи на 11.02.2014
року відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України.

Представник Василенко В.М. в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
ухвалу господарського суду Київської
області від 14.11.2013 року скасувати в
частині відмови у задоволенні
кредиторської заяви Василенко В.М.,
визнати грошові вимоги Василенко В.М. в
повному обсязі в сумі 470 155 грн. та
включити їх до реєстру грошових вимог
кредиторів боржника.

Представник ТОВ „ВіЕйБі Лізинг" в
судовому засіданні вимоги апеляційної
скарги підтримав, просив її
задовольнити, ухвалу господарського
суду Київської області від 14.11.2013 року
скасувати в частині часткової відмови
у визнанні та включенні до реєстру
вимог кредиторів боржника
кредиторських вимог ТОВ „ВіЕйБі
Лізинг" та прийняти нове рішення, яким
визнати і включити до реєстру вимог
кредиторів кредиторські вимоги ТОВ
„ВіЕйБі Лізинг" за договором
фінансового лізингу № 080404-30/ФЛ-Ю-А в
розмірі 264 527,93 грн.

Представник боржника в судовому
засіданні проти доводів Василенко В.М.
та ТОВ „ВіЕйБі Лізинг", викладених в
апеляційних скаргах, заперечував,
просив залишити апеляційні скарги без
задоволення, а ухвалу господарського
суду Київської області від 14.11.2013 року -
без змін.

Представники заявника, ІП „ІК
„Гарант-Капітал" та ТОВ „Венчурні
інвестиційні технології" в судовому
засіданні апеляційні скарги Василенко
В.М. та ТОВ „ВіЕйБі Лізинг" підтримали,
просили їх задовольнити.

В судове засідання представники інших
учасників провадження у справі не
з'явились, причини неявки суду не
повідомили, про дату час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином.

У судовому засіданні, яке відбулось
11.02.2014 року, було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови
Київського апеляційного
господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства та заслухавши
пояснення присутніх представників
учасників провадження у справі,
колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що у задоволенні апеляційних скарг
Василенко В.М. та ТОВ „ВіЕйБі Лізинг"
слід відмовити, а ухвалу
господарського суду Київської області
від 14.11.2013 року - залишити без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Частиною 5 статті 106 ГПК України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон).

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ
„Банк Перший" звернулося до
господарського суду Київської області
з заявою про порушення справи про
банкрутство ТОВ „Інфініті".

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.07.2012 року порушено
провадження у даній справі та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

До місцевого господарського суду
звернулося ТОВ „ВіЕйБі Лізинг" із
заявою № 2176 від 11.09.2012 року про визнання
його кредитором ТОВ „Інфініті" та
просить, з урахуванням заперечень вих.
№ б/н від 29.08.2013 року, визнати його
грошові вимоги у розмірі 601 527,25 грн. і
включити їх до реєстру вимог
кредиторів.

Грошові вимоги ТОВ „ВіЕйБі Лізинг"
обґрунтовані рішенням господарського
суду Київської області від 28.05.2009 року у
справі № 6/109-09, наказом господарського
суду Київської області від 03.07.2009 року у
справі № 6/109-09, рішенням господарського
суду Київської області від 02.07.2009 року у
справі № 5/109-09, наказом господарського
суду Київської області від 11.09.2009 року у
справі № 5/109-09, рішенням господарського
суду Київської області від 02.07.2009 року у
справі № 5/110-09, наказом господарського
суду Київської області від 11.09.2009 року у
справі № 5/110-09, рішенням господарського
суду Київської області від 24.11.2010 року у
справі № 21/204-10, наказом господарського
суду Київської області від 07.12.2010 року у
справі № 21/204-10, заявами про прийняття
виконавчого документу до виконання та
примусове виконання судових рішень №
1987 від 24.06.2010 року, № 1988 від 24.06.2010 року,
№ 3296 від 09.07.2009 року, заявою про
поновлення виконавчого провадження №
3545 від 17.10.2011року.

Боржником відповідно до відзиву вих. №
225 від 01.11.2012 року визнано повністю
вимоги ТОВ „ВіЕйБі Лізинг" та включено
до реєстру вимог кредиторів у
наступній черговості: 520 759, 95 грн. -
четверта черга, 80 767,30 грн. - шоста черга
та 1 073,00 грн. - перша черга.

Розпорядником майна боржника згідно
реєстру вимог кредиторів станом на
14.11.2013 року та додаткових нормативних
обґрунтувань вих. № іф/246 від 31.10.2013 року
визнано частково грошові вимоги ТОВ
„ВіЕйБі" у розмірі 322 318,52 грн., вимоги
заявлені на підставі рішення
господарського суду Київської області
від 24.11.2010 р. у справі № 21/204-10 відхилені,
оскільки боржник не був стороною у
зазначені справі.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 15 Закону у
попередньому засіданні господарський
суд розглядає реєстр вимог кредиторів,
вимоги кредиторів, щодо яких були
заперечення боржника і вимоги, які не
були включенні до реєстру вимог
кредиторів.

Виходячи зі змісту ст. 14 Закону
кредитор, звертаючись до
господарського суду з відповідною
заявою, самостійно визначає розмір
своїх кредиторських вимог, підтверджує
їх відповідними документами. До
обов'язків суду при розгляді
відповідних заяв входить саме
перевірка їх обґрунтованості та
наявності документів, що підтверджують
відповідні вимоги і в залежності від
наявності чи відсутності доказів, що
підтверджують заборгованість
боржника, визнати або відхилити
грошові вимоги кредитора.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону боржник
разом з розпорядником майна за
наслідками розгляду зазначених вимог
повністю або частково визнає їх або
відхиляє, з обґрунтуванням підстав
відхилення, про що розпорядник майна
письмово повідомляє всіх кредиторів.

При цьому, господарський суд не
зв'язаний висновками боржника і
розпорядника майна за результатами
розгляду кредиторських вимог та вправі
перевіряти законність та
обґрунтованість заявлених до боржника
вимог в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Київської області від 28.05.2009 року у
справі № 6/109-09 стягнуто з ТОВ
„Інфініті" на користь ТОВ „ВіЕйБі" 79
790,67 грн. основного боргу, 1 747,28 грн.
інфляційних втрат, 398,74 грн. 3 % річних, 3
189,86 грн. пені, 21 162,99 грн. штрафу, 1 062,91
грн. державного мита та 118,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішенням господарського суду
Київської області від 02.07.2009 року у
справі № 5/109-09 стягнуто з ТОВ
„Інфініті" на користь ТОВ „ВіЕйБі" 79
790,67 грн. основного боргу, 3 108,26 грн. пені,
1 685,24 грн. інфляційних втрат, 388,54 грн. 3 %
річних, 21 162,99 грн. штрафу, 1 061,37 грн.
державного мита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішенням господарського суду
Київської області від 92.07.2009 року у
справі № 5/110-09 стягнуто з ТОВ
„Інфініті" на користь ТОВ „ВіЕйБі"
80 628,82 грн. основного боргу, 2 790,02 грн.
пені, 1 420,95 грн. інфляційних втрат, 348,70
грн. 3 % річних, 21 162,99 грн. штрафу, 1 063,52
грн. державного мита та 118,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Рішенням господарського суду
Київської області від 24.11.2010 року у
справі № 21/204-10 звернуто стягнення на
заставне майно - офісно-побутовий
розбірний контейнер „Транспак 20", 2007
року випуску з набором з'єднання
контейнерів (3 одиниці), вартістю 264 769,50
грн. для погашення заборгованості ТОВ
„Інфініті" перед ТОВ „ВіЕйБі Лізинг"
за договором фінансового лізингу №
080404-30/ФЛ-Ю-А від 04.04.2008 року, у розмірі: 269
033,31 грн. заборгованості по винагороді
(комісії), 8 190,19 грн. пені, 1 739,75 грн. 3%
річних та 245,48 грн. інфляційних втрат,
стягнуто з ТОВ „Інфініті Реал Естейт"
на користь ТОВ „ВіЕйБі Лізинг" 2 792,09
грн. державного мита та 230,24 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 31.07.2012 року у справі № 21/204-10
роз'яснено ВДВС Києво-Святошинського
районного управління юстиції рішення
господарського Київської області від
24.11.2010 року у справі № 21/204-10, а саме: для
погашення заборгованості ТОВ
„Інфініті" перед ТОВ „ВіЕйБі Лізинг"
за договором фінансового лізингу
№ 080404-30/ФЛ-Ю-А від 04.04.2008 р., у розмірі: 269
033,31 грн. заборгованості по винагороді
(комісії), 8 190,19 грн. пені, 1 739,75 грн. 3%
річних та 245,48 грн. інфляційних втрат
звернено стягнення на належне ТОВ
„Інфініті Реал Естейт" майно -
офісно-побутовий розбірний контейнер
„Транспак 20", 2007 року випуску з набором
з'єднання контейнерів (3
одиниці), вартістю 264 769,50 грн.; сторонами
виконавчого провадження з примусового
виконання рішення господарського
Київської області від 24.11.2010 року у
справі № 21/204-10, у відповідності до ст. 8
Закону України „Про виконавче
провадження", є: боржник - ТОВ „Інфініті
Реал Естейт"; стягувач - ТОВ „ВіЕйБі
Лізинг".

Таким чином, з вищезазначеного
вбачається, що погашення
заборгованості ТОВ „Інфініті" перед
ТОВ „ВіЕйБі Лізинг" за договором
фінансового лізингу № 080404-30/ФЛ-Ю-А на
підставі рішення господарського суду
Київської області від 24.11.2010 року у
справі № 21/204-10 здійснюється за рахунок
ТОВ „Інфініті Реал Естейт", як
поручителя, шляхом звернення стягнення
на належне йому майно.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що грошові вимоги ТОВ
„ВіЕйБі" до боржника визнаються
частково у розмірі 323 391,52 грн., з яких: 249
741,41 грн. - четверта черга, 72 577,11 грн.
(штраф та пеня) - шоста черга та 1 073,00 грн.
(судовий збір) - перша черга.

У своїй апеляційній скарзі ТОВ „ВіЕйБі
Лізинг" посилається на постанову ВДВС
Києво-Святошинського районного
управління юстиції від 15.11.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, якою встановлено, що
коштів, які надійшли від реалізації
заставленого майна, недостатньо для
задоволення вимог стягувача - ТОВ
„ВіЕйБі Лізинг", залишок боргу
становить 264 527,93 грн.

Таким чином, скаржник просить суд
вказану вище суму боргу в розмірі 264 527,93
грн. визнати грошовими вимогами до
боржника і включити їх до реєстру вимог
кредиторів.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Суд вирішує спір на
підставі поданих та витребуваних в
порядку ст. 38 ГПК України сторонами
доказів.

Проте, як вбачається із матеріалів
справи, додану до апеляційної скарги
постанову ВДВС Києво-Святошинського
районного управління юстиції від 15.11.2013
року про повернення виконавчого
документа стягувачеві було прийнято
вже після винесення ухвали
господарського суду Київської області
від 14.11.2013 року, а тому судом першої
інстанції правомірно винесено
оскаржувану ухвалу в частині
часткового задоволення кредиторський
вимог ТОВ „ВіЕйБі Лізинг" на підставі
наявних на час розгляду в матеріалах
справи документів.

Крім того, до місцевого господарського
суду звернулася Василенко Валентина
Миколаївна із заявою б/н від 27.09.2012 р.
про визнання її кредитором ТОВ
„Інфініті" та, з урахуванням
заперечень б/н від 10.06.2013 року, просить
визнати її грошові вимоги до боржника у
розмірі 470 155,00 грн. і включити їх до
реєстру вимог кредиторів, а також
розірвати договір № 258-Ір про
резервування від 21.01.2008 року, укладений
між ТОВ „Інфініті" та Василенко
Валентиною Миколаївною.

Вимоги кредитора обґрунтовані
договором № 258-Ір про резервування від
21.01.2008 року, договором № 69-08/12Б-1
купівлі-продажу цінних паперів від
05.02.2008 року, платіжними дорученнями №
11787677 від 05.02.2008 року, № 1 від 05.02.2008 року,
випискою про обіг на рахунку в цінних
паперах № 906469 за період з 14.02.2008 року по
14.02.2008 року, складеною на 14.02.2008 року,
договором № 614/22-П про відкриття та
обслуговування поточного рахунку
фізичної особи від 05.02.2008 року, випискою
про стан рахунку у цінних паперах № 906469
станом на 27.09.2012 року.

Боржником відповідно до відзиву вих. №
236 від 02.11.2012 року визнано частково
вимоги Василенко Валентини Миколаївни
у розмірі 399 000, 00 грн. (номінальна
вартість цінних паперів) - віднесено до
четвертої черги та 1 073, 00 грн.
(судовий збір) - віднесено до першої
черги. Вимоги щодо визнання 71 155,00 грн.
(різниця між номінальною вартістю
цінних паперів та договірною вартістю)
відхиляються боржником, оскільки
відповідно до умов обігу облігацій,
власник має право лише на отримання
номінальної вартості цінних паперів.

Розпорядником майна боржника згідно
реєстру вимог кредиторів станом на
14.11.2013 року та відзиву на заяву про
визнання кредитором вих. № іф/145 від
15.07.2013 року відхилено повністю
кредиторські вимоги Василенко
Валентини Миколаївни, оскільки строк
погашення облігацій на момент
порушення провадження у даній справі
про банкрутство ТОВ „Інфініті" не
настав, а тому вимоги не є конкурсними в
розумінні Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.01.2008 року між ТОВ „Інфініті" (боржник)
та Василенко Валентиною Миколаївною
(кредитор) було укладено договір № 258-Ір
про резервування, за умовами якого
боржник здійснює резервування об'єкту
нерухомості (або у визначених цим
договором випадках - частки у праві
власності на об'єкт нерухомості), а
кредитор зобов'язується добросовісно
користуватись наданими їй правами, що
виникають у зв'язку з резервуванням
об'єкту нерухомості та належним чином
виконувати обов'язки, передбачені цим
договором.

Відповідно до п. 9.1 договору кредитор
взяв на себе зобов'язання придбати
пакет облігацій визначений у цьому
договорі.

На виконання договору № 258-Ір про
резервування від 21.01.2008 року кредитор
придбав 2 660 іменних безпроцентних
дисконтних облігацій, за договірною
вартістю 470 155,00 грн., емітентом яких є
боржник, що підтверджується договором
№ 69-08/12Б-1 купівлі-продажу цінних
паперів від 05.02.2008 року, платіжним
дорученням № 1 від 05.02.2008 року та
випискою про стан рахунку у цінних
паперах № 906469 станом на 27.09.2012 року.

Таким чином, кредитор стверджує, що
боржник не виконав належним чином
взяті на себе зобов'язання за договором
№ 258-Ір про резервування від 21.01.2008 року,
а саме не побудував, не здав в
експлуатацію та не передав об'єкт
нерухомості у власність кредитора,
відтак боржник має відшкодувати
фактично понесені кредитором витрати
на придбання облігацій у розмірі 470
155,00 грн. (договірна вартість облігацій).

Однак, як вірно встановлено судом
першої інстанції, що відповідно до умов
договору № 258-Ір про резервування від
21.01.2008 року у боржника не передбачено
будь-яких грошових зобов'язань перед
кредитором. Обов'язками прийнятими
боржником за вказаним договором є
здійснити резервування об'єкту
нерухомості, забезпечити виконання
будівельних робіт, а також забезпечити
введення об'єкту нерухомості в
експлуатацію.

Що стосується облігацій емітованих ТОВ
„Інфініті", то слід зазначити наступне.

Правове регулювання випуску, обігу та
погашення цінних паперів регулюється
Законом України „Про цінні папери та
фондовий ринок", а також умовами
випуску цінних паперів (проспект
емісії цінних паперів).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
цінні папери та фондовий ринок"
облігація - це цінний папір, що
посвідчує внесення його першим
власником грошей, визначає відносини
позики між власником облігації та
емітентом, підтверджує зобов'язання
емітента повернути власникові
облігації її номінальну вартість у
передбачений проспектом емісії строк
та виплатити доход за облігацією, якщо
інше не передбачено проспектом емісії.
Облігації можуть існувати виключно в
бездокументарній формі. Емітент, у
порядку, встановленому Національною
комісією з цінних паперів та фондового
ринку, може розміщувати відсоткові,
цільові та дисконтні облігації.
Дисконтні облігації - це облігації, що
розміщуються за ціною, нижчою ніж їх
номінальна вартість. Різниця між ціною
придбання та номінальною вартістю
облігації, яка виплачується власнику
облігації під час її погашення,
становить доход (дисконт) за
облігацією. Облігації можуть
розміщуватися з фіксованим строком
погашення, єдиним для всього випуску.
Дострокове погашення облігацій за
вимогою їх власників дозволяється у
разі, коли така можливість передбачена
проспектом емісії, яким визначені
порядок встановлення ціни
дострокового погашення облігацій і
строк, у який облігації можуть бути
пред'явлені для дострокового
погашення. Погашення відсоткових та
дисконтних облігацій здійснюється
виключно грошима. Погашення цільових
облігацій здійснюється шляхом
передачі товарів та/або надання послуг,
а також сплати коштів власнику таких
облігацій у випадках та порядку,
передбачених проспектом емісії
облігацій. Облігація має номінальну
вартість, визначену в національній
валюті, а якщо це передбачено
проспектом емісії - в іноземній валюті.

Статтею 1 Закону України "Про цінні
папери та фондовий ринок" визначено, що
погашення емісійних цінних паперів - це
сукупність дій емітента та власників
цінних паперів щодо припинення обігу
боргових емісійних цінних паперів,
виплати їх власникам номінальної
вартості цінних паперів та доходу за
такими цінними паперами (якщо це
передбачено проспектом емісії цінних
паперів) або постачання (надання)
товарів (послуг) у строки, передбачені
проспектом емісії цінних паперів, та
анулювання цінних паперів; проспект
емісії цінних паперів - це документ, що
містить інформацію про розміщення
цінних паперів та інші відомості,
передбачені цим та іншими законами, що
визначають особливості розміщення
певних видів цінних паперів; строк
обігу облігацій - це строк, який
починається з дня, що настає за днем
реєстрації Національною комісією з
цінних паперів та фондового ринку
звіту про результати розміщення
облігацій і видачі свідоцтва про
реєстрацію випуску облігацій, та
закінчується днем, що передує дню
початку погашення таких облігацій
відповідно до проспекту їх емісії.

Згідно з Інформацією про випуск
облігацій ТОВ „Інфініті", що
опубліковано у Віснику „Цінні папери"
№№ 169-170 (1383) від 03.08.2005 року, терміни
обігу облігацій: з 19.08.2005 року по 06.08.2015
року.

Відповідно до п. 11.15 Інформації про
випуск облігацій погашення
здійснюється за номінальною вартістю
облігацій, дострокове погашення
облігацій не передбачене, депонування
грошових коштів до закінчення терміну
погашення облігацій не передбачено,
погашення проводиться у наступні
терміни: дата початку погашення - 07.08.2015
року, дата закінчення погашення - 06.11.2015
року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18.07.2012 року порушено
провадження у даній справі про
банкрутство ТОВ „Інфініті" та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Згідно із ст. 1 Закону конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Таким чином, вимоги кредитора, що
виникли після порушення справи про
банкрутство мають характер поточних і
не можуть бути внесені до реєстру вимог
кредиторів в процедурі розпорядження
майном. Поточні вимоги кредитора
можуть бути внесені до реєстру лише
після введення ліквідаційної
процедури.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи
на те, що грошові вимоги Василенко
Валентини Миколаївни у розмірі 470 155,00
грн. мають характер поточних і не
можуть бути внесені до реєстру вимог
кредиторів в процедурі розпорядження
майном, то вірним є висновок місцевого
господарського суду, що вони не
підлягають задоволенню.

Щодо вимог кредитора в частині
розірвання договору № 258-Ір про
резервування від 21.01.2008 року,
укладеного між ТОВ „Інфініті" та
Василенко Валентиною Миколаївною, слід
зазначити наступне.

Положеннями спеціального Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції до
22.12.2011 року) не передбачено права
господарського суду на розірвання
договорів, укладених між кредитором та
боржником, у межах провадження у справі
про банкрутство у процедурі
розпорядження майном.

Отже, розірвання договорів, укладених
між кредитором та боржником, повинно
відбуватися за межами справи про
банкрутство у порядку окремого
позовного провадження.

З огляду на вищевикладене, судова
колегія погоджується із висновком суду
першої інстанції, що вимоги Василенко
Валентини Миколаївни відхиляються
повністю.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

ТОВ „ВіЕйБі Лізинг" та Василенко В.М.,
всупереч статей 33, 34 ГПК України не
надано суду належних доказів на
підтвердження своїх заперечень,
викладених в апеляційних скаргах,
доводи скаржників не підтверджуються
наявним у справі доказами та
спростовуються чинним законодавством.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що ухвалу господарського суду
Київської області від 14.11.2013 року
прийнято відповідно до вимог чинного
законодавства з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для її скасування чи зміни не
вбачається.

Керуючись статтями 99, 101-103, 105, 106 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Василенко
Валентини Миколаївни та Товариства з
обмеженою відповідальністю „ВіЕйБі
Лізинг" на ухвалу господарського суду
Київської області від 14.11.2013 року у
справі № Б3/081-12/24 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської
області від 14.11.2013 року у справі №
Б3/081-12/24 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати
учасникам провадження у справі.

4. Справу № Б3/081-12/24 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 17.02.2014
року.

Головуючий суддя
О.М. Остапенко

Судді
А.А. Верховець

Т.І. Разіна