ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" лютого 2014 р.
Справа № 5019/1632/12

Господарський суд Рівненської
області у складді судді Заголдна Я.В.,
при секретарі судового засідання
В'юненко І.І., розглянувши скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ізотоп" на
бездіяльність Відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Рівненській області по справі № 5019/1632/12
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ізотоп" до
Приватного підприємства, що повністю
належить іноземному інвестору
"ОВАС-ЦУКОР" про стягнення 112 350,03 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача (скаржника): Мосійчук А.Г.
(директор) та Чумак В.О. дов.№1 від
09.01.2014р.

Від відповідача не з'явився

Від ВДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ізотоп" звернувся до
господарського суду Рівненської
області з позовною заявою до
Приватного підприємства, що повністю
належить іноземному інвестору
"ОВАС-ЦУКОР" про стягнення
заборгованості у розмірі 112 350,03 грн., з
яких основного боргу - 84 107,05 грн., пені -
6290,76 грн., інфляційних нарахувань - 14 449,52
грн., 3% річних - 7 502,70 грн.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 27.11.2012р. позов
задоволено. 23.01.2013р. на виконання
вказаного рішення судом видано наказ.

13.12.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ізотоп" подало
скаргу на Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області (далі - ВДВС) , в якій просить:

- скасувати постанову про повернення
виконавчого документу стягувачу від
03.12.2013р., винесену у ході виконання
виконавчого документу - наказ №5019/1632/12
від 23.01.2013р.

- визнати бездіяльність Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області протиправною;

- зобов'язати відділ примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Рівненській області вчинити
певні дії.

Скарга вмотивована тим, що ВДВС не
здійснювались заходи по розшуку майна,
хоча при проведенні виконавчого
провадження з'ясовано, що на момент
порушення виконавчого провадження за
ПП «Овас-Цукор» рахувалось більше 40
одиниць техніки, яка зареєстрована в
органах ДАІ. Проте, у вересні 2013 року
органи ДАІ надали дані, що в період
виконавчого провадження та в період
арешту виконавчою службою більша
частини транспортних засобів була
реалізована. Крім того, постанова про
повернення виконавчого документу не
містить мотивування.

Також, в підтвердження своїх
вимог скаржник послався на те, що всі
дії по стягненню заборгованості
проводились відносно боржника - ПП
«Овас-Цукор», який є ліквідований та
знятий з реєстру, а його замінено на ТОВ
«Міжнародна насінева компанія».
Крім того, не враховано,
що в наслідок приєднання ПП
«Овас-Цукор» до правонаступника не
можуть перейти лише борги, оскільки
передача здійснюється за
передавальним балансом, де пасиви
(заборгованість та ін.) відповідає
активам (майно, дебіторська
заборгованість та ін.)., а статутний
фонд ПП «Овас-Цукор» при цьому на
момент приєднання становить більше
30 млн.грн.

Скаржник також зазначив, що ВДВС
не врахувано, що зобов'язання ТОВ
«Міжнародна насінева компанія»
забезпечуються статутним фондом у
розмірі більше 60 млн.грн. проте, за
рахунок яких активів сформовано
статутний фонд, де ці активи
знаходяться, або чи засновник повністю
вніс його також не з'ясовано.

Скарга підлягає розгляду в судовому
засіданні з повідомленням про це
стягувача, боржника та органу
виконання судових рішень. Неявка
боржника, стягувача чи представника
органу державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги (ч. 2 ст. 121-2 ГПК України).

Судом повідомлено стягувача,
боржника та ВДВС про розгляд скарги в
судовому засіданні, про дату, час та
місце розгляду скарги.

В судове засідання призначене на
25.02.2014р., з'явився представник
скаржника, який підтримав вимоги
скарги та просив її задовольнити.

Представники боржника та Відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Рівненській області, в судове
засідання не з'явились, письмових
пояснень по суті скарги не надали.

Ухвалами суду від 25.12.2013 року,
15.01.2014р. ,30.01.2014р., суд зобов'язував ВДВС
подати письмові правові обґрунтування
своєї позиції у справі, копії
матеріалів виконавчого провадження,
які стосуються оскаржуваних дій
державного виконавця, для долучення до
матеріалів справи, а їх оригінали
надати для огляду. Відділ ДВС ухилився
від виконання ухвал суду і не подав
суду ні письмових правових
обґрунтувань своєї позиції, ні копії
матеріалів виконавчого провадження.
Явку представників сторін та ВДВС в
судове засідання суд не визнавав
обов'язковою і, згідно ч. 2 ст. 121-2 ГПК
України, неявка боржника, стягувача чи
представника органу ДВС в судове
засідання не є перешкодою для розгляду
скарги.

Тому, господарський суд розглядає
скаргу стягувача в даному судовому
засіданні за наявними матеріалами,
поданими стягувачем зі скаргою.

З матеріалів справи вбачається,
що постановою ВДВС Гощанського
районного управління юстиції від
11.02.2013р. відкрито виконавче провадження
з виконання наказу господарського суду
Рівненської області по справі № 5019/1632/12
від 23.01.2013р. (а.с.70).

07.11.2013 року ухвалою
господарського суду Рівненської
області задоволено заяву ВДВС
Гощанського районного управління
юстиції та замінено сторону (боржника)
при примусовому виконанні наказу
господарського суду Рівненської
області по справі № 5019/1632/12 від 23.01.2013р. -
Приватного підприємства, що повністю
належить іноземному інвестору
"ОВАС-ЦУКОР" (35431, с.Бабин Гощанського
району Рівненської області, вул.
Заводська, 1, )
правонаступником - Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна насіннєва компанія" (35431,
Рівненська область, Гощанський р-н, с.
Бабин, вул. Заводська, буд. 1, ). (а.с.82).

Надалі ВДВС Гощанського
районного управління юстиції передало
виконавче провадження до Відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Рівненській області.

03.12.2013 року Відділ примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Рівненській області виніс постанову
про повернення виконавчого документу
стягувачу, на підставі п.2,5 ч.1 ст.47 та
ст.50 Закону України "Про виконавче
провадження" ( а.с.113).

При розгляді скарги суд керується
наступним.

Частиною першою статті 1 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" передбачено,
що цей Закон встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

Виконання рішень суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи
здійснюється в порядку, визначеному
Законом України "Про виконавче
провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи не
виконано протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, його
виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Протягом десяти днів з дня
встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2-4 частини першої
статті 47 Закону України "Про виконавче
провадження", крім випадків, коли
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
Державної казначейської служби
України документи та відомості,
необхідні для перерахування стягувачу
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача (ч.ч. 1-3
ст. 4 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень").

Згідно з ч. 1 та ч. 3 п. 3.15 Інструкції
з організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012р. №512/5, повернення виконавчого
документа стягувачу здійснюється за
наявності підстав та в порядку,
визначеному у ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до пунктів 2) частини 1
ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження" виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо: у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

5) у результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника).

Згідно частини 2 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження" про
наявність обставин, зазначених у
частині першій цієї статті, державний
виконавець складає акт.

Суд дослідивши матеріали справи
та врахувавши викладене, приходить до
висновку, що повернення органом
державної виконавчої служби
виконавчого документа на підставі
пункту 2 та 5 частини 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
здійснено необґрунтовано, оскільки
маючи інформацію про наявність майна,
на яке може бути звернуто стягнення,
державним виконавцем відповідно до
вимог чинного законодавства не вжито
заходів щодо розшуку такого майна, а
саме по знаходженню транспортних
засобів та по притягненню до
відповідальності осіб, що здійснювали
реалізацію транспортних засобів в
процесі виконавчого провадження. Крім
того, ВДВС не вжив заходів по
встановленю особи боржника, не
з'ясував, які активи передані до
правонаступника - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародна насіннєва компанія". Також,
виконавцем не з'ясовано за рахунок
яких активів сформовано статутний фонд
правонаступника в розмірі більш ніж 60
млн.грн.

На підставі вищезазначеного, суд
вбачає підстави для скасування
постанови відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області від 03.12.2013р. про повернення
виконавчого документа стягувачеві та
визнання бездіяльність Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області протиправною.

Щодо зобов'язання відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Рівненській області витребувати або у
боржника або державного реєстратора
передавальний баланс про приєднання ПП
«Овас-Цукор» до ТОВ «Міжнародна
насінева компанія», витребувати у
боржника перелік активів переданих ПП
«Овас-Цукор» для ТОВ «Міжнародна
насінева компанія», витребувати у
боржника відомості про порядок
формування статутного фонду та про
наявність активів, що забезпечують
такий розмір статутного фонду, в цій
частині вимоги скаржника не підлягають
задоволенню, з огляду на таке.

Згідно пункту 9.13 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2013 року № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішення,
ухвал, постанов господарських судів
України, за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

При цьому господарський суд не
вправі самостійно вчиняти ті чи інші
дії, пов'язані із здійсненням
виконавчого провадження, замість
державного виконавця (наприклад,
відкривати або закінчувати виконавче
провадження), але може зобов'язати
державного виконавця здійснити
передбачені законом дії, від вчинення
яких той безпідставно ухиляється.

Керуючись положеннями ст.ст. 86,
121-2 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ізотоп"
задовольнити частково.

Скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області від 03.12.2013р. про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Визнати бездіяльність відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області протиправною.

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ізотоп" в частині
вимог щодо зобов'язання відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Рівненській області витребувати або у
боржника або державного реєстратора
передавальний баланс про приєднання ПП
«Овас-Цукор» до ТОВ «Міжнародна
насінева компанія», витребувати у
боржника перелік активів переданих ПП
«Овас-Цукор» для ТОВ «Міжнародна
насінева компанія», витребувати у
боржника відомості про порядок
формування статутного фонду та про
наявність активів, що забезпечують
такий розмір статутного фонду.

Ухвала набирає чинності з дня її
прийняття.

Суддя
Заголдна Я.В.