ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

24 лютого 2014 року
Справа № 913/3339/13

Провадження №10/913/3339/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю Транспортної
компанії "СВ-Транс", м. Красний Луч
Луганської області

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

- ОСОБА_3, м. Алчевськ Луганської
області

- Приватне транспортне підприємство
"Транс-Ніка", м. Луганськ

- ОСОБА_4, м. Алчевськ Луганської
області

- Мале приватне підприємство
"Квін", м. Алчевськ Луганської області

про звернення стягнення на предмет
застави

Суддя Мінська Т.М.

Секретар судового засідання Берещенко
Н.Ю.

У засіданні брали участь:

від позивача - Пузін Р.О., довіреність №
3848-О від 26.09.2013;

від відповідача - Бойко С.Б., директор,
наказ № 1-ОК від 08.07.2011;

від 3-ої особи ОСОБА_3 - не прибув.

від 3-ої особи ПТП "Транс-Ніка" - не
прибув;

від 3- ої особи ОСОБА_4 - не прибув.

від 3- ої особи МПП "Квін" - Остапчук
Ю.К, довіреність № 13 від 20.02.2014.

Суть спору: позивачем заявлено
вимоги:

1. Витребувати у ТОВ Транспортної
компанії "CB-Транс" (,
адреса: 94500, Луганська область, м.
Красний Луч, вул. Курчатова, буд. 29) та
передати на зберігання ПУБЛІЧНОМУ
АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНОМУ
БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ):

- предмет застави - автомобіль
марки SCHMITZ SKO 24, 2004 р. в., тип ТЗ:
напівпричіп, № шасі: НОМЕР_3, що
належить на праві власності
Відповідачу ТОВ Транспортній компанії
"CB-Транс" (, адреса: 94500,
Луганська область, м. Красний Луч, вул.
Курчатова, буд. 29);

- комплект ключів та свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) - автомобіля марки
SCHMITZ SKO 24, 2004 р.в., тип ТЗ: напівпричіп, №
шасі: НОМЕР_3, що належить на праві
власності Відповідачу ТОВ
Транспортній компанії "CB-Транс" (, адреса: 94500, Луганська
область, м. Красний Луч, вул. Курчатова,
буд. 29);

2. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 33-К від 09.08.2004 в сумі 113601,39 [Долар США],
що за курсом 7,99 відповідно до
службового розпорядження НБУ від 16.08.2013
складає 908015,91 грн.:

- звернути стягнення на
предмет застави: транспортний засіб
марки SCHMITZ SKO 24, 2004 р. в., тип ТЗ:
напівпричіп, № шасі: НОМЕР_3, що
належить на праві власності
Відповідачу Транспортній компанії
"CB-Транс" (, адреса: 94500,
Луганська область, м. Красний Луч, вул.
Курчатова, буд. 29) шляхом продажу
вказаного автомобіля ПУБЛІЧНИМ
АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ
БАНКОМ «ПРИВАТБАНК» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАЇ України, а також наданням
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Також позивачем подана
заява про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на автомобіль SCHMITZ SKO
24, 2004 р.в., тип ТЗ: напівпричіп, № шасі:
НОМЕР_3, який належить відповідачу - ТОВ
Транспортній компанії "СВ-Транс" (, адреса: 94500, Луганська
область, м. Красний Луч, вул. Курчатова,
29), шляхом заборони укладати угоди
стосовно цього майна, проводити його
реєстрацію та перереєстрацію,
здійснювати його відчуження.

На обґрунтування позову позивач
посилається на таке:

В забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором з
ОСОБА_3 було укладено Договір застави з
Приватним транспортним підприємством
«Транс-Ніка». Предмет застави -
транспортний засіб марки SCHMITZ SKO 24, 2004
р.в., тип транспортного засобу (ТЗ):
напівпричіп рефрижератор, № шасі:
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, на
момент укладення договору застави
належав ПТП «Транс-Ніка», але право
власності на предмет застави перейшло
до ОСОБА_4 на підставі ухвали
Алчевського міського суду Луганської
області від 07.05.2007. В подальшому предмет
застави був неодноразово відчужений.
На даний час право власності на
предмет застави належить Відповідачу -
Товариству з обмеженою
відповідальністю Транспортна компанії
"СВ-Транс". Позивач згоду на відчуження
предмету застави не надавав, в
порушення п. 17.7. Договору застави та ч.
2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону
України «Про заставу» предмет застави
був відчужений без згоди банку.
Посилаючись на ст. 27 Закону України
«Про заставу», Позивач вважає, що в
даному випадку застава зберігає силу
для нового власника - Відповідача. За
розрахунком Позивача заборгованість
за кредитним договором станом на 16.08.2013
становить 113601,39 доларів США, яка
складається з заборгованості за
кредитом - 9000 доларів США,
заборгованості за процентами за
користування кредитом - 24570,00 доларів
США, пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за Кредитним договором -
80031,39 доларів США. Позовні вимоги також
обґрунтовані положеннями ст. ст. 16,526, 527,
530, 590, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 19, 20
Закону України «Про заставу», ст. 25
Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень».

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, та
третіх осіб, суд

в с т а н о в и в:

Між Закритим акціонерним товариством
КБ «ПриватБанк» (Банком),
правонаступником якого є Позивач, та
ОСОБА_3 - Позичальником (третьою особою
у справі) був укладений Кредитний
договір № 33-К від 09.08.2004 (надалі -
Кредитний договір). За умовами цього
договору (п. 1.1.) Банк зобов'язується
надати Позичальнику кредитні кошти
шляхом видачі готівкою на строк по
09.08.2006 включно в сумі 49000 доларів США із
сплатою процентів за користування
кредитом в розміром 20 % річних на суму
залишку заборгованості по Кредиту.

Згідно п. 2.2.2. договору Позичальник
зобов'язується повернути кредит і
сплатити проценти за користування
Кредитом згідно з п. 1.1., 3.2. Договору.
Повну сплату процентів за
користування кредитом провести не
пізніше дати фактичного повного
погашення кредиту.

З розрахунку Позивача вбачається,
що Позичальником повернуто кредитні
кошти частково в сумі 40000 доларів США.
Станом на 06.06.2006. було не повернуто 9000
доларів США. З 10.08.2006 сума 9000 доларів
США вважається простроченою
заборгованістю. За розрахунком
Позивача заборгованість за процентами
виникла за період з 25.06.2006 по 16.08.2013 в
загальній сумі 24570,00 доларів США,
останні плати проведені 18.12.2006 та
24.11.2008.

В забезпечення виконання зобов'язань
за Кредитним договором між Приватним
транспортним підприємством
«Транс-Ніка» як Заставодавцем (третьою
особою у справі) та Закритим
акціонерним товариством КБ
«ПриватБанк» як заставодержателем
було укладено Договір застави
автотранспорту від 09.08.2004 (надалі -
Договір застави). Предметом цього
договору є надання Заставодавцем в
заставу автотранспорту, опис якого
зазначений в п. 6 цього договору. В п. 6
Договору застави зазначено предмет
застави - транспортний засіб марки SCHMITZ
SKO 24, 2004 р.в., тип транспортного засобу
(ТЗ): напівпричіп рефрижератор, № шасі:
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1,
заставна вартість 521 000,00 грн. Вказаний
транспортний засіб належить
Заставодавцю на праві власності, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію ТЗ АІС № 631572, виданого
Луганським МРЕВ УДАІ УМВС України в
Луганській області 07.08.2004. Даний
договір посвідчено приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та 09.08.2004
зареєстровано в реєстрі за № 1145.

Згідно п. 3. Договору застави
максимальний розмір вимоги, яка
забезпечується заставою за цим
договором, складає 744300,00 грн.

З наданої Позивачем фотокопії
документа вбачається, що 21.04.2005
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
здійснено виконавчий напис № 465, яким
звернуто стягнення на автотранспорт -
згідно договору застави, посвідченого
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
та зареєстрованого 09.08.2004 в реєстрі за
№ 1145, згідно якого передано в заставу
транспортний засіб (ТЗ): напівпричіп
рефрижератор, марки SCHMITZ SKO 24, 2004 р.в №
шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер
НОМЕР_1, в рахунок погашення боргу
ОСОБА_3 перед ЗАТ КБ «Приватбанк» у
сумі 284314,40 грн.

Як вбачається з Постанови державного
виконавця ВДВС Алчевського міського
управління юстиції від 22.07.2008 при
примусовому виконанні вищевказаного
виконавчого напису нотаріуса № 465 від
21.04.2005 було оголошено 05.12.2006 розшук
майна рефрижератор, марки SCHMITZ SKO 24, 2004 р.
в № шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер
НОМЕР_1, а в зв'язку з визнанням права
власності на вказане майно за ОСОБА_4
згідно ухвали Алчевського міського
суду від 07.05.2007, знято розшук
вищезазначеного майна.

Також з Постанови державного виконавця
ВДВС Перевальського районного
управління юстиції від 24.07.2008
вбачається, що при примусовому
виконанні вищевказаного виконавчого
напису нотаріуса № 465 від 21.04.2005 було
оголошено 12.05.2006 розшук рефрижератор,
марки SCHMITZ SKO 24, 2004 р. в № шасі: НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, а в зв'язку
з визнанням права власності на вказане
майно за ОСОБА_4 згідно ухвали
Алчевського міського суду від 07.05.2007,
знято розшук вищезазначеного майна.

Предмет застави вибув з володіння
заставодавця ПТП «Транс-Ніка»
наступним чином:

Рішеннями Алчевського міського суду
від 12.10.2006 (справа № 2-2240) та від 09.03.2007
(справа № 2-1051) з гр. ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 стягнуто грошові кошти
відповідно в сумі 429331,00 грн. та в сумі
439431,00 грн.

Ухвалою Алчевського міського суду від
07.05.2007 №2-1051/07 було змінено спосіб та
порядок виконання рішення від 12.10.2006 №
№ 2-2240 та від 09.03.2007 № 2-1051, передано
ОСОБА_4 та визнано за ним право
власності на напівпричіп марки SCHMITZ SKO
24, держномер НОМЕР_1 за ОСОБА_4

Ухвалою Алчевського міського суду від
06.08.2007 №2-1051/07 було зобов'язано УДАІ УМВС
в Луганській області здійснити
перереєстрацію транспортного засобу
напівпричепа марки SCHMITZ SKO 24, 2004 р. в №
шасі: НОМЕР_3, держномер НОМЕР_1, який
раніше належав ПТП «Транс-Ніка» -
директор ОСОБА_5, на ім'я ОСОБА_4. Даний
транспортний засіб було зареєстровано
за ОСОБА_4 у ВРЕР м. Алчевська при УДАІ
УМВС в Луганській області лише 24.12.2009. В
подальшому вказаний транспортний
засіб зареєстровано за МПП "Квін".

Відповідач придбав транспортний засіб
SCHMITZ SKO 24, 2004 р.в., тип ТЗ: напівпричіп, №
шасі: НОМЕР_3 у МПП "Квін" і з 06.13.20013
власником даного транспортного засобу
є відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю Транспортна
компанія "СВ-Транс".

Відповідач проти позову заперечує та
просить відмовити у його задоволенні
посилаючись та те, що Ухвалою
Алчевського міського суду від 06.08.2007
№2-1051/07 було зобов'язано УДАІ УМВС в
Луганській області здійснити
перереєстрацію транспортного засобу
напівпричепа марки SCHMITZ SKO 24, держ. номер
НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 Вище перелічена
ухвала суду є чинна. Позивачем не
надано жодних доказів які б
підтверджували незаконність набуття
третіми особами права власності на
майно. 08.04.2013 Відповідач придбав
транспортний засіб SCHMITZ SKO 24, 2004 р.в., тип
ТЗ: напівпричіп, № шасі: НОМЕР_3 у МПП
"Квін". Вказаний транспортний засіб був
зареєстрований в органах Державної
автоінспекції як того і потребує ст. 34
Закону України "Про дорожній рух". Тобто
відповідачем на законних підставах
було набуто право власності на
транспортний засіб. Крім того строк
Кредитного договору №33-К з ОСОБА_3
згідно п.1.1 закінчився 09.08.2006, а
відповідно до ч.4 ст. 559 ГК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя, або на протязі
року від дня укладання договору поруки.
У даному випадку порука представника
ПП "Транс-Ніка" припинена 09.02.2007, тому
позивач втратив право вимоги навіть до
заставодавця.

03.02.2014 Відповідачем були надані
додаткові пояснення до заперечення, в
яких зазначено, що 08.04.2013 Відповідач
придбав транспортний засіб SCHMITZ SKO 24, 2004
р.в., тип ТЗ: напівпричіп, № шасі: НОМЕР_3
у МПП "Квін". Вказаний транспортний
засіб був зареєстрований в
установленому порядку. За правилами ч.
1 ст. 10 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» та ст. 388 ЦК
України Відповідач є добросовісним
набувачем. Обтяження на вказане майно
зареєстровано Позивачем через 8 років
після укладення договору застави. Крім
того, сплив встановлений ст. 257 ЦК
України трирічний строк позовної
давності, що є підставою відмови в
позові згідно ст. 267 ЦК України.
Транспортний засіб був набутий
Русалковим ще в 2007 році, з того моменту
протягом 6 років банк не звертався до
жодного з володільців напівпричепу.
Також усно представник Відповідача
заявив про застосування строку
позовної давності.

ОСОБА_4 проти позову заперечує з
підстав викладених у відзиві на позов
та просить відмовити у його
задоволенні посилаючись на те, що
ухвалою Алчевського міського суду від
07.05.2007 №2-1051/07 було змінено спосіб та
порядок виконання рішення та визнано
право власності на напівпричіп марки
SCHMITZ SKO 24, держ. номер НОМЕР_1 за ОСОБА_4
Ухвалою Алчевського міського суду від
06.08.2007 №2-1051/07 було зобов'язано УДАІ УМВС
в Луганській області здійснити
перереєстрацію транспортного засобу
напівпричепа марки SCHMITZ SKO 24, держ номер
НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4

ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву
та надала копії судових рішень інших
судів з приводу стягнення
заборгованості, яка забезпечена
заставою транспортного засосу SCHMITZ SKO
24, 2004 р.в., тип ТЗ: напівпричіп, № шасі:
НОМЕР_3.

ПТП "Транс-Ніка" відзив на позовну
заяву та інші витребувані судом
документи не представив, участь у
судовому засіданні свого представника
не забезпечив.

За розрахунком Позивача
заборгованість за кредитним
договором станом на 16.08.2013 становить
113601,39 доларів США, яка складається з
заборгованості за кредитом - 9000 доларів
США, заборгованості за процентами за
користування кредитом - 24570,00 доларів
США, пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за Кредитним договором -
80031,39 доларів США.

Позивачем та третьою особою ОСОБА_3
надані копії Вироку Ленінського
районного суду м. Луганська від 17.06.2009.
згідно якого на користь ЗАТ КБ
«Приватбанк» стягнуто з гр. ОСОБА_5
(колишнього директора користь ПТП
«Транс-Ніка») шкоду в сумі 1362256,23 грн.
Третьою особою ОСОБА_3 надано копію
Рішення Алчевського міського суду
Луганської області від 29.04.2013 по
справі № 406/1727/13 за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за Кредитним
договором № 33-К від 09.08.2004 (дане
рішення внесено до Єдиного
державного реєстру судових рішень).
Даним рішенням відмовлено в
задоволенні вимог Банку до ОСОБА_3 з
посиланням на те, що згідно Вироку
Ленінського районного суду м.
Луганська від 17.06.2009. з гр. ОСОБА_5 було
стягнуто на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» грошові кошти в сумі
1362256,23 грн., в тому числі і за
Кредитним договором № 33-К від 09.08.2004.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи представників сторін
та надані позивачем докази суд прийшов
до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи між
Позивачем та третьою особою ОСОБА_3 як
Позичальником, виникли кредитні
відносини.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм діючого
законодавства, кредитний договір, є
одним з видів позики і відповідно до ст.
1046 ЦК України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За твердженням Позивача, що не
заперечено ОСОБА_3 як Позичальником,
Банком видано 49000 доларів США на
виконання Позивачем умов кредитного
договору щодо надання кредитних
коштів.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідач доказів належного
виконання умов кредитного договору не
надав, доказів оплати заборгованості
за кредитами та процентами суду також
не представив.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Наслідки порушення договору
позичальником передбачені ч.2 ст.1050, ч.2
ст.1054 ЦК України відповідно до яких,
якщо договором передбачений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частки
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, які належать йому згідно ст.
1048 ЦК України.

ЯК зазначено вище, станом на 06.06.2006.
було не повернуто Банку 9000 доларів США.
З 10.08.2006 сума 9000 доларів США вважається
простроченою заборгованістю. Отже, з
даної дати порушено право Позивача за
вказаним Кредитним договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Статтею 12 Закону України «Про
заставу» передбачено, що у договорі
застави визначаються суть, розмір та
строк виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, опис предмета
застави, а також інші умови, відносно
яких за заявою однієї із сторін
повинна бути досягнута угода.

В забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором між
Приватним транспортним підприємством
«Транс-Ніка» як Заставодавцем (третьою
особою у справі) та Закритим
акціонерним товариством КБ
«ПриватБанк» як заставодержателем
було укладено Договір застави
автотранспорту від 09.08.2004 (надалі -
Договір застави). Предметом цього
договору є надання Заставодавцем в
заставу автотранспорту, опис якого
зазначений в п. 6 цього договору. В п. 6
Договору застави зазначено предмет
застави - транспортний засіб марки SCHMITZ
SKO 24, 2004 р.в., тип транспортного засобу
(ТЗ): напівпричіп рефрижератор, № шасі:
НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1,
заставна вартість 521 000,00 грн.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення на предмет застави.

Ст. 20 Закону України «Про заставу»
передбачено, що заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про
заставу» застава зберігає силу, якщо за
однією з підстав, зазначених в законі,
майно або майнові права, що складають
предмет застави, переходять у
власність іншої особи.

Застава зберігає силу і у
випадках, коли у встановленому
законом порядку відбувається
уступка заставодержателем
забезпеченої заставою вимоги іншій
особі або переведення боржником боргу,
який виник із забезпеченої заставою
вимоги, на іншу особу.

Як встановлено судом, майно,
що становило предмет застави,
неодноразово перейшло до інших осіб, в
тому числі цей предмет застави
перейшов від Заставодавця - третьої
особи ПТП «Транс-Ніка» до третьої
особи ОСОБА_4 за судовим рішенням.
Позивач не довів наявність підстави,
що зазначена в законі, за якою
застава зберігає силу при переході
предмету застави у власність іншої
особи.

Розглядаючи заяву відповідача про
застосування позовної давності до
вимог Позивача, суд виходить із
наступного.

До правовідносин сторін за даним
позовом застосовується загальна
позовна давність тривалістю у три роки,
встановлена статтею 257 ЦК України.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно умов кредитного договору
кінцевий термін повернення кредитних
коштів - 09.08.2006 року. Таким чином, право
на звернення до суду у зв'язку з
порушенням умов кредитного договору
щодо повернення кредиту та звернення
стягнення на предмет іпотеки виникло у
позивача 10.08.2006, трирічний строк
позовної давності закінчується 10.08.2008.

Відповідно до статті 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. переривання перебігу
позовної давності може мати місце лише
в межах строку позовної давності, а не
після його спливу. За розрахунком
Позивача останні плати проведені
18.12.2006 та 24.11.2008. Отже, з урахуванням
переривання строку позовної давності
трирічний строк позовної давності
закінчується 24.11.2011. Позивач звернувся
з даним позовом 11.12.2013, тобто із
спливом строку позовної давності.

Відповідно до статті 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

За приписами ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідач заявив про застосування
строку позовної давності. Отже,
враховуючи вищевикладене, в
задоволенні позову слід відмовити.
Заява про забезпечення позову
залишається без задоволення.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір,
сплачений за двома майновими вимогами,
виходячи із суми предмету застави
(521000,00 грн. ) та максимального розміру
вимоги, яка забезпечується заставою за
цим договором, що складає 744300,00 грн.)
покладається на Позивача.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну і
резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 66, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку на подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повне рішення складено та підписано
27.02.2014.

Суддя
Т.М. Мінська