ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р.
Справа № 911/4583/13

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Дочірньої компанії
«Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України», м. Київ

до Комунального
госпрозрахункового підприємства
«Мислін», с.Михайлівка-Рубежівка
Києво-Святошинського району

про стягнення 34564,02 грн.

за участю представників:

від позивача: Цибізова О.О. за
дов. від 30.12.2013 р. №35/10;

від відповідача: не з'явився.

Обставини справи:

Дочірньою компанією «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» (надалі позивач)
заявлено позов до Комунального
госпрозрахункового підприємства
«Мислін», (надалі відповідач) про
стягнення заборгованості у розмірі
28678,74 грн., три відсотки річних у розмірі
769,87 грн., пеню в сумі 3107,90 грн., а також
штраф у сумі 2007,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач неналежним чином виконав
свої зобов'язання щодо виконання умов
договору про реструктуризацію
заборгованості №14/12-273 від 05.06.2012 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.12.2013 р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 14.01.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.01.2014 р. у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача та невиконанням позивачем
вимог ухвали суду від 12.12.2014 р. розгляд
справи відкладено до 05.02.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.02.2014 р. розгляд спору у
даній справі продовжено у порядку ст. 69
ГПК України та у зв'язку з повторною
неявкою у судове засідання
представника відповідача та
невиконанням позивачем вимог ухвали
суду від 12.12.2014 р. розгляд справи
відкладено до 19.02.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.02.2014 р. у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
відповідача розгляд справи відкладено
до 26.02.2014р.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки представника відповідач суд не
повідомив, хоча про день, час і місце
розгляду справи останній був
повідомлений належним чином ухвалами
господарського суду від 12.12.2013р., 14.01.2014
р., 05.02.2014р. та 19.02.2014 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№008.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутнього у
судовому засіданні представника
позивача, суд

встановив:

23 вересня 2009 року між ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» (постачальник,
позивач у справі) та Комунальним
госпрозрахунковим підприємством
«Мислін» (покупець, відповідач у
справі) було укладено договір поставки
природного газу для вироблення
теплової енергії для потреб установ та
організацій, що фінансуються з
державного та місцевих бюджетів, а
також інших суб'єктів господарювання №
06/09-693БО-17 (надалі договір), відповідно
до п. 1.1. якого постачальник згідно з цим
договором зобов'язується передати у
власність покупцю імпортований
природний газ за наявності його
обсягів, а покупець зобов'язується
прийняти від постачальника та оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному у
статті 2 цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору у редакції
додаткової угоди №1 від 21.12.2009 р.,
постачальник передає покупцю в період
з 01.10.2009 р. по 31.12.2009 р. газ в обсязі до 269,0
тис. куб. м., в тому числі по місяцях:
жовтень 14 тис. куб. м., листопад 40 тис.
куб. м., грудень 45 тис. куб. м., січень 50
тис. куб. м., лютий 50 тис. куб. м., березень
50 тис. куб. м. та квітень 20 тис. куб. м.

Ціна за 1000 куб. м. газу становить 2182,66
грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ -
2619,19 грн.. (п.п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки
проводяться у такому порядку: - перша
оплата в розмірі 34 відсотки від
вартості запланованих місячних
обсягів газу проводиться не пізніше 10
числа місяця поставки; подальші оплати
проводяться плановими платежами по 33
відсотки від вартості запланованих
місячних обсягів газу до 20 та 30 (31) числа
місяця поставки. Остаточний розрахунок
за фактично спожиті обсяги газу
здійснюється на підставі акта
приймання-передачі газу до 10 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Пунктом 11.1. договору у редакції
додаткової угоди №1 від 21.12.2009 р.
передбачено, що останній набирає
чинності з моменту його підписання
повноважними представниками сторін та
скріплення печатками сторін і діє в
частині поставки газу з 01.10.2009 р. по
30.10.2010 р., а в частині розрахунків за газ
- до їх повного здійснення.

Зазначений договір підписаний
представниками сторін та скріплений
відтисками печаток юридичних осіб.

На виконання умов зазначеного договору
позивачем була проведена поставка газу
відповідачеві, що підтверджується
актами передачі-приймання природного
газу для вироблення теплової енергії
для бюджетних установ та організацій
та інших споживачів: 31.10.2009 р. на суму
47734,78 грн., від 30.11.2009 р. на суму 73510,24 грн.,
31.12.2010 р. на суму 89267,29 грн., 31.01.2010 р. на
суму 114361,79 грн., 28.02.2010 р. на суму
106527,77грн., 31.03.2010 р. на суму 89840,90 грн. та
30.04.2010 р. на суму 20461,13 грн. - загалом на
суму 541703,90 грн. (копії актів у
матеріалах справи).

05 червня 2012 року, у зв'язку з несплатою
відповідачем вказаної заборгованості
у повному обсязі, між ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» (кредитор,
позивач у справі) та Комунальним
госпрозрахунковим підприємством
«Мислін» (боржник, відповідач у справі)
було укладено договір №14/12-273 про
реструктуризацію заборгованості (далі
договір-2), відповідно до якого кредитор
та боржник домовились про розстрочення
погашення заборгованості у вигляді
основного боргу, що виникла у боржника
перед кредитором за договором поставки
природного газу від 23.09.09 №06/09-693-БО-17.

Загальна сума основного боргу, що
підлягає реструктуризації складає
331191,60грн. станом на 31.03.12, що
підтверджується актом звірки
розрахунків (п. 2.1. договору-2).

Відповідно до п. 2.2. договору-2, боржник
зобов'язується сплатити у повному
обсязі суму основного боргу шляхом
сплати зобов'язання частинами
відповідно до графіку погашення
заборгованості. Грошові кошти по
платежах поточного місяця повинні
надходити від боржника на рахунок
кредитора не пізніше останнього числа
місяця в якому платіж підлягає
виконанню.

Згідно з графіком погашення
заборгованості відповідач має
сплачувати позивачеві у період з
травня 2012 року по березень 2022 року
кожного місяця 2759,93грн.. Крім того, у
квітні 2022 року відповідач має сплатити
позивачу 2759,99 грн.

Пунктом 5.1. договору-2 сторони погодили,
що останній набирає чинності з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення
печатками та діє до 30.04.2022 р., а в частині
виконання зобов'язань за договором - до
їх повного виконання.

Зазначений договір підписаний
представниками сторін та скріплений
відтисками печаток юридичних осіб.

Згідно з графіком погашення
заборгованості, станом на 01 листопада
2013 року відповідач повинен був
сплатити позивачу 49678,74 грн., однак, як
зазначає останній, КГП «Мислін»
здійснило лише часткову оплату в
розмірі 21000,00 грн. у зв'язку з чим за
відповідачем рахується заборгованість
в розмірі 28678,74 грн. У свою чергу,
відповідачем доказів погашення
вказаної заборгованості до суду не
подано.

З огляду на вищезазначені обставини,
судом встановлено факт неналежного
виконання КГП «Мислін» своїх
зобов'язань щодо погашення
заборгованості за договором № 14/12-273
від 05.06.2012 р. станом на 01.11.2013 р. у сумі
28678,74 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Згідно частини першої та частини
сьомої статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до частини першої ст. 265
Господарського кодексу України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою статті 712 Цивільного
кодексу України передбачено, що до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Приписами частини другої статті 692
Цивільного кодексу України
передбачено: покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем дотримано вимог даних норм
процесуального законодавства і подано
всі докази на підтвердження своїх
позовних вимог, в той час як
відповідачем не спростовано існування
заборгованості перед ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України»у розмірі 28678,74
грн.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем на час прийняття
рішення не погашена, розмір вказаної
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, вимога про
стягнення з відповідача 28678,74 грн.
заборгованості підлягає задоволенню.

Окрім стягнення основного боргу,
позивач просить стягнути з відповідача
3% річних за несвоєчасні розрахунки у
розмірі 769,87 грн., пеню в сумі 3107,90 грн.,
штраф у розмірі 2007,51 грн.

Відповідно до частини другої ст. 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини першої ст. 612
Цивільного кодексу України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Зробивши розрахунок 3% річних, за період
з 01.06.2012 р. по 29.11.2013 р. (вказаний у
розрахунку позивача), щодо
заборгованості за кожний місяць
окремо, суд встановив, що сума
відповідного розрахунку суду більша
результату позивача, а тому вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
3% річних за несвоєчасну сплату
заборгованості суд задовольняє
повністю, а саме у розмірі 769,87 грн.

Частиною першою ст. 549 Цивільного
кодексу України передбачено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно частини першої ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 3.4 договору-2 за прострочення
виконання зобов'язань, вказаних у п. 2.2.
договору, боржник зобов'язується
сплатити кредитору пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період за який сплачується пеня
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково сплатити штраф в розмірі 7 %
від суми простроченого платежу.

Відповідно до частини шостої ст. 232
Господарського процесуального кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Зробивши розрахунок пені, за період з
01.06.2012 р. по 29.11.2013 р. (вказаний у
розрахунку позивача), щодо
заборгованості за кожний місяць окремо
з урахуванням приписів частини шостої
ст. 232 ГПК України, суд вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача пені за
несвоєчасну сплату заборгованості
задовольняє повністю, а саме у розмірі
3107,90 грн., оскільки відповідний
розрахунок виконаний позивачем вірно.

Зробивши розрахунок штрафу, суд вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
штрафу за несвоєчасну сплату
заборгованості задовольняє повністю, а
саме у розмірі 2007,51 грн., оскільки
відповідний розрахунок виконаний
позивачем вірно.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 28678,74 грн. основного
боргу, 3107,90 грн. пені, 2007,51 грн. штрафу та
769,87 грн. 3% річних, загалом 34564,02 грн.

Судові витрати, відповідно до частини
п'ятої статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судом
покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального
госпрозрахункового підприємства
«Мислін» (08110, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, с.
Михайлівка-Рубежівка, вул.. Шкільна,
буд. 1, код ЄДРПО України 30514378) на
користь Дочірньої компанії «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» (04116, м.
Київ, Шевченківський район, вул.
Шолуденка, буд. 1; код ЄДРПО України
31301827) - 28678 (двадцять вісім тисяч шістсот
сімдесят вісім) гривень 74 коп.
основного боргу, 3107 (три тисячі сто сім)
гривень 90 коп. пені, 2007 (дві тисячі сім)
гривень 51 коп. штрафу, 769 (сімсот
шістдесят дев'ять) гривень 87 коп. річних
та 1720 (одну тисячу сімсот двадцять)
гривень 50 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 28.02.2014 року.

Суддя
А.В. Лопатін