ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Справа № 5008/918/2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю.
(доповідач),суддів:Катеринчук Л.Й.,
Міщенко П.К.,розглянувшикасаційну
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4,на постановуЛьвівського
апеляційного господарського суду від
05.11.2013 року,та рішенняГосподарського
суду Закарпатської області від 14.09.2011
року,у справі № 5008/918/2011,за
позовомПублічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" (м. Київ),до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
(АДРЕСА_1),про стягнення 1 164 879 грн. 71 коп.,
-за участю представників:від ПАТ
"Дельта Банк": не з'явились;від ФОП
ОСОБА_4: ОСОБА_5 - представник (Договір №
ВТ11-02/07) від 17.02.2014 року;в с т а н о в и в :

У липні 2011 року Публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк" (далі за
текстом - ПАТ "Дельта Банк") звернулось
до Господарського суду Закарпатської
області з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (далі за
текстом - ФОП ОСОБА_4) про стягнення
заборгованості за Договором кредиту №
9/К-08-АПЗ на відкриття відновлювальної
мультивалютної кредитної лінії від
28.03.2008 року у розмірі 1 164 879 грн. 71 коп. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
послався на набуття ним статусу
кредитора ФОП ОСОБА_4 за укладеним
останнім з ТзОВ "Український
промисловий банк" (далі за текстом -
ТзОВ "Укрпромбанк") Договором кредиту,
зобов'язання за яким відповідачем в
частині повернення грошових коштів не
виконані, у зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість.

Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 14.09.2011 року у
справі № 5008/918/2011 (головуючий суддя -
Ремецькі О.Ф., судді: Карпинець В.І.,
Русняк В.С.) позовні вимоги задоволено
повністю. Рішення місцевого
господарського суду мотивовано,
зокрема тим, що заявлені позивачем
вимоги є законними, обґрунтованими,
підтверджуються наданими у справу
доказами та розрахунками.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013 року у
справі № 5008/918/2011 (головуючий суддя -
Костів Т.С., судді: Малех І.Б., Желік М.Б.)
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4 залишено
без задоволення, а рішення
Господарського суду Закарпатської
області від 14.09.2011 року у справі
№ 5008/918/2011 без змін; присуджено до
стягнення з ФОП ОСОБА_4 в доход
Держбюджету 11 648 грн. 79 коп. - судового
збору за розгляд апеляційної скарги.
Залишаючи прийняте місцевим
господарським судом рішення без змін,
апеляційний господарський суд
погодився з висновком про наявність
підстав для задоволення заявлених ПАТ
"Дельта Банк" позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятими
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій рішенням та
постановою, ФОП ОСОБА_4 звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
05.11.2013 року та рішення Господарського
суду Закарпатської області від 14.09.2011
року у справі № 5008/918/2011, прийняти нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити. При
цьому, скаржник посилається на
порушення господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. ст. 20, 27, 77 ГПК України, ст.
ст. 516, 517 ЦК України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 04.02.2014 року, згідно зі ст. 1114
ГПК України, касаційну скаргу ФОП
ОСОБА_4 прийнято до провадження та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні за участю уповноважених
представників учасників судового
провадження.

За Розпорядженням Секретаря судової
палати від 19.02.20014 року розгляд справи
здійснено у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Поліщук В.Ю., судді:
Катеринчук Л.Й., Міщенко П.К. (за
вказаних у Розпорядженні підстав).

В судовому засіданні касаційної
інстанції представник ФОП ОСОБА_4
касаційну скаргу підтримав за
наведених у ній підстав, просив її
задовольнити, скасувати постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013 року та
рішення Господарського суду
Закарпатської області від 14.09.2011 року у
справі № 5008/918/2011 та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, або направити справу на
новий розгляд до господарського суду
першої інстанції.

Позивач уповноваженого представника в
судове засідання касаційної інстанції
не направив, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги був
повідомлений належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноваженого
представника позивача.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій під час розгляду
справи встановлено наступне.

28.03.2008 року ТзОВ "Укрпромбанк" та ФОП
ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір
на відкриття відновлювальної
мультивалютної кредитної лінії №
9/К-08-АПЗ (далі за текстом - Кредитний
договір), за умов якого ТзОВ
"Укрпромбанк" (за текстом Кредитного
договору - Банк) відкрило ФОП ОСОБА_4 (за
текстом Кредитного договору -
позичальник) відновлювальну відкличну
мультивалютну кредитну лінію та в її
межах надано кредитні кошти
(еквівалент суми 760 000 грн. 00 коп.) зі
сплатою 11,5% процентів річних - у євро:
11,5% процентів річних - у гривні з
кінцевим терміном повернення кредиту
23.01.2023 року.

Умовами п. 4.1. Кредитного договору,
сторони погодили, що повернення
кредиту здійснюється відповідно до
графіка зменшення ліміту кредитування.
Нараховані проценти сплачуються ФОП
ОСОБА_4 у валюті кредиту щомісячно в
строк з 28 числа по останній робочий
день поточного місяця включно (п. 4.4
Договору кредиту).

Відповідно до п. 9.2 Кредитного договору
ТзОВ "Укрпромбанк" має право вимагати
від позичальника (незалежно від
настання строку остаточного
повернення всіх одержаних в межах сум
кредиту) сплати у повному обсязі
заборгованості за кредитом та/або
процентів за користування ним, та/або
суми неустойки, передбачених Кредитним
договором, у випадку, коли позичальник
не виконав у строк свої обов'язки по
поверненню кредиту та/або сплаті
процентів за користування кредитом
та/або інші обов'язки по сплаті
грошових коштів.

Згідно з п. 5.2.6. Кредитного договору, у
разі настання випадків, передбачених п.
п. 9.1. 9.2. Кредитного договору, ТзОВ
"Укрпромбанк" має право достроково
стягнути всю заборгованість за
Кредитним договором (кредит, проценти,
комісії, штрафні санкції та інші
платежі).

За умов п. 4 Додаткового договору № 2
(укладеного 06.10.2008 року) до Кредитного
договору, у разі несвоєчасного
повернення заборгованості по кредиту,
позичальник сплачує у строки,
передбачені Кредитним договором, а
саме щомісячно в строк з 28 числа по
останній робочий день поточного місяця
включно, проценти з розрахунку 24%
процентів річних, що нараховуються на
суму простроченої заборгованості з
дати її виникнення до дати її повного
погашення. Комісія за управління
кредитною лінією складає 0,03 % від суми
траншів наданих позичальнику після
дати укладення Додаткового договору №
1 від 23.04.2008 року (п.п 1.1. Додаткового
договору № 2 від 06.10.2008 року до
Кредитного договору).

З 16.04.2008 року по 24.04.2008 року ТзОВ
"Укрпромбанк" зобов'язання перед
позичальником виконано повністю,
надано суму кредиту готівкою.

В свою чергу, ФОП ОСОБА_4, у строки,
визначені в п. п. 4.1-4.4 Кредитного
договору, повернення кредитних коштів
ТзОВ "Укрпромбанк" не здійснив.

30.06.2010 року, з метою захисту інтересів
держави та повернення коштів виданих
Національним банком України під
рефінансування, між Національним
банком України, ТзОВ "Укрпромбанк", АТ
"Дельта Банк" було укладено
трьохсторонній Договір про передачу
Активів та Кредитних зобов'язань
Укрпромбанку на користь Дельта Банку
(зареєстрований за № 2258 від 30.06.2010 року
приватним нотаріусом ОСОБА_7).

Станом на 04.06.2011 року загальна
заборгованість ФОП ОСОБА_4 за Кредитним
договором склала 1 164 879 грн. 71 коп., в
тому числі 742 328 грн. 00 коп. основного
боргу, 8 742 грн. 81 коп. - пені за
несвоєчасне повернення кредиту, 214 626
грн. 77 коп. - заборгованості за
процентами, 14 263 грн. 51 коп. - пені за
несвоєчасне повернення процентів, 173 409
грн. 68 коп. - комісії, 11 508 грн. 94 коп. -
пені за несвоєчасну оплату комісії.

Встановивши наведені вище обставини,
місцевий господарський суд, з яким
погодився господарський суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
заявленого ПАТ "Дельта Банк" позову
повністю.

Не погоджуючись з прийнятими місцевим
та апеляційним господарськими судами
рішенням та постановою, ФОП ОСОБА_4
звернувся з касаційною скаргою, у якій,
посилаючись на порушення
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій ст. ст. 20, 27, 77 ГПК
України, ст. ст. 516, 517 ЦК України, просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
05.11.2013 року та рішення Господарського
суду Закарпатської області від 14.09.2011
року у справі № 5008/918/2011, прийняти нове
судове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог позивача відмовити. В
подальшому, в судовому засіданні
касаційної інстанції, представник ФОП
ОСОБА_4 уточнив вимоги касаційної
скарги, просив скасувати постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013 року та
рішення Господарського суду
Закарпатської області від 14.09.2011 року у
справі № 5008/918/2011 та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, або направити справу на
новий розгляд до господарського суду
першої інстанції.

Задовольняючи подану ФОП ОСОБА_4
касаційну скаргу частково, колегія
суддів касаційної інстанції виходить з
наступного.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

В силу приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України,
положення яких кореспондуються з
нормами ст. 193 ГК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк (ст.
530 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України,
внаслідок передання кредитором своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги)
відбувається заміна кредитора у
зобов'язанні іншою особою. Відповідно
до ст. 514 ЦК України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі й на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Частиною 1 ст. 516 цього Кодексу,
якою регламентовано порядок заміни
кредитора у зобов'язанні, передбачено,
що заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для себе
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням (п. 2
ст. 516 ЦК України).

У відповідності з ч. 2 ст. 517 ЦК України,
боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.
Боржник має право висувати проти
вимоги нового кредитора у зобов'язанні
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
одержання письмового повідомлення про
заміну кредитора (ч. 1 ст. 518 ЦК України).

Враховуючи встановлені у справі
обставини та норми чинного
законодавства, які підлягають до
застосування у спірних
правовідносинах, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що, для
вирішення спору у цій справі,
господарським судам першої та
апеляційної інстанцій необхідно було
також дослідити питання переходу права
вимоги (та розміру цієї вимоги) до
боржника від первісного кредитора до
нового кредитора, зокрема, щодо
наявності відповідних умов у
Кредитному договорі (та виконання цих
умов первісним кредитором), а також
достеменно з'ясувати питання
дотримання новим кредитором вказаних
вище вимог ЦК України, чого, в порушення
вимог ст. ст. 42, 43, 43 ГПК України,
господарським судами попередніх
інстанцій вчинено не було.

Водночас, колегія суддів касаційної
інстанції відзначає, що, в порушення
вказаних вище норм, місцевим та
апеляційним господарськими судами під
час розгляду справи та прийняття
рішення по суті спору не було здійснено
перевірки заявлених ПАТ "Дельта Банк"
до стягнення сум, а також не з'ясовано
питання того, чи здійснювались
боржником платежі первісному
кредитору та у якому розмірі.

За наведених підстав, прийняті
місцевим та апеляційним
господарськими судами рішення мають
бути скасовані, з направленням справи
на новий розгляд до місцевого
господарського суду, оскільки, в силу
положень ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, у
касаційній інстанції скарга
розглядається за правилами розгляду
справи у суді першої інстанції за
винятком процесуальних дій, пов'язаних
із встановленням обставин справи та їх
доказуванням. Касаційна інстанція
використовує процесуальні права суду
першої інстанції виключно для
перевірки юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення у
рішенні або постанові господарського
суду. Переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Поряд з цим, зважаючи на встановлені ст.
ст. 1115, 1117 ГПК України межі перегляду
справи в касаційній інстанції, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає за необхідне
відзначити, що скаржник у касаційній
скарзі порушує питання, які стосуються
оцінки доказів. Проте, оцінка доказів,
на підставі яких судова інстанція
дійшла до висновку про встановлення
тих чи інших обставин справи, в силу
приписів ст. 43 ГПК України,
здійснюється за внутрішнім
переконанням суду, і їх переоцінка не
віднесена до компетенції касаційної
інстанції.

Пунктом 3) ч. 1 ст. 1119 ГПК України
встановлено, що касаційна інстанція за
результатами розгляду касаційної
скарги має право скасувати рішення
першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції і передати
справу на новий розгляд, якщо суд
припустився порушень норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Справа направляється
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, якщо порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, допущені тільки цим
судом. У всіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

При новому розгляді справи, місцевому
господарському суду необхідно
врахувати наведене, всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, надати об'єктивну
оцінку доказам, які мають юридичне
значення для її розгляду, правильно
застосувати норми матеріального та
процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити
частково.

2. Постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
05.11.2013 року та рішення Господарського
суду Закарпатської області від 14.09.2011
року у справі № 5008/918/2011 скасувати.

3. Справу № 5008/918/2011 передати на новий
розгляд до Господарського суду
Закарпатської області.

Головуючий суддяВ.Ю. Поліщук судді:Л.Й.
Катеринчук П.К. Міщенко