ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року Справа №
11/5005/3448/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Прокопенко А.Є.
(доповідач)

суддів: Дмитренко А.К., Крутовських В.І.

при секретарі судового засідання:
Однорог О.В.

за участю представників сторін:

від скаржника - товариства з обмеженою
відповідальністю "Актур": Євтушок Т.А.,
довіреність №б/н від 20.01.14,
представник;

представники позивача та відповідача у
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Актур",
м.Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.05.2012р. у справі №11/5005/3448/2012

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м.Дніпропетровськ

до комунального підприємства
"Міськавтопарк", м.Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємць ОСОБА_2
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом, у
якому просить зобов'язати комунальне
підприємство "Міськавтопарк" у
п'ятиденний термін з дня набрання
рішенням суду законної сили передати
позивачу майданчик для паркування
транспортних засобів загальною площею
3540 кв.м., що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 у стані, придатному для
забезпечення паркування транспортних
засобів у кількості 300 машино-місць.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 03.05.2012р.
позов задоволено. Зобов'язано
комунальне підприємство
"Міськавтопарк" у п'ятиденний термін з
дня набрання рішенням суду законної
сили передати фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 майданчик для
паркування транспортних засобів
загальною площею 3540 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 у
стані, придатному для забезпечення
паркування транспортних засобів у
кількості 300 машино-місць. Стягнуто з
комунального підприємства
"Міськавтопарк" на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, 1073 грн. (одна
тисяча сімдесят три гривні) судового
збору.

Не погодившись з рішенням суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Актур" звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення та прийняти нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

У відзивах на апеляційну скаргу
позивач та відповідач просять залишити
рішення господарського суду без змін
(а.с.76-78 т.1, а.с.14 т.2).

Апеляційне провадження у справі
№11/5005/3448/2012 зупинялось до набрання
законної сили рішенням господарського
суду Дніпропетровської області у
справі №28/5005/5991/2012.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду, дослідивши та
проаналізувавши матеріали справи,
вислухав пояснення присутніх у судових
засіданнях представників скаржника,
позивача та відповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що рішення
господарського суду підлягає
скасуванню, виходячи з наступних
підстав.

Фізична особа-підприємць ОСОБА_2
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
комунального підприємства
"Міськавтопарк", в якому просив
зобов'язати останнього у п'ятиденний
термін з дня набрання рішенням
законної сили передати майданчик для
паркування транспортних засобів
загальною площею 3540 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 у
стані, придатному для забезпечення
паркування транспортних засобів у
кількості 300 машино-місць.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору про організацію та
експлуатацію майданчика для
паркування від 27.02.2012 року №196 АП,
укладеного між сторонами, в частині
передачі майданчика для паркування.
Враховуючи, що відповідач майданчик
для паркування не передав, позивач
звернувся до господарського суду за
захистом свого порушеного права з
позовом про зобов'язання передати
майданчик для паркування транспортних
засобів загальною площею 3540 кв.м.

З матеріалів справи вбачається
наступне.

Рішенням виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів від 19.11.1985 року
№615 земельна ділянка по АДРЕСА_1 була
виділена відділу комунального
господарства Жовтневого району для
будівництва відкритої платної
автостоянки.

24.12.1986 року актом комісії про прийняття
платної автостоянки по АДРЕСА_1 було
здійснено передачу та приймання
відкритої платної автостоянки на
баланс виробничого підприємства
гаражного і технічного обслуговування
Дніпропетровської облради.

Актом комісії про прийняття
завершеного будівництва відкритої
платної автостоянки по АДРЕСА_1 від
24.12.1986 року надана к прийманню
автостоянка автотранспорту прийнята в
експлуатацію.

Рішенням сесії Дніпропетровської
міської ради від 23.12.2005 року №130/32 було
затверджено матеріали
земельно-кадастрової інвентаризації
та надано земельну ділянку площею 1,4062
га по АДРЕСА_1 у тимчасове
довгострокове користування строком на
5 років колективному підприємству
гаражного і технічного обслуговування
Дніпропетровської обласної
організації Всеукраїнської спілки
автомобілістів по фактичному
розміщенню австостоянки.

Відповідно відомостей графічних та
семантичних даних Державного
земельного кадастру (що видані на
замовлення першого власника об'єктів
нерухомості стоянки та
землекористувача - колективного
підприємства гаражного і технічного
обслуговування Дніпропетровської
обласної організації Всеукраїнської
спілки автомобілістів) від 23.05.2012 року
№Ц/5729 стоянка за адресою: АДРЕСА_1,
визначена як об'єкт із цільовим
призначенням «автостоянка №15».

15.02.2006 року між колективним
підприємством гаражного і технічного
обслуговування Дніпропетровської
обласної організації Всеукраїнської
спілки автомобілістів і
Дніпропетровською міською радою було
укладено договір оренди земельної
ділянки загальною площею 1,4062 га по
АДРЕСА_1 строком на 5 років.

17.12.2009 року між товариством з обмеженою
відповідальністю «Актур» та
громадянином ОСОБА_3 був укладений
договір купівлі - продажу нерухомого
майна, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
відповідно умов якого товариство з
обмеженою відповідальністю «Актур»
придбало будівлі і споруди за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно предмету договору товариство з
обмеженою відповідальністю «Актур»
придбало будівлі та споруди, шо
розташовані за адресою: АДРЕСА_1: А-2
вартова, загальною площею 32,0 кв.м., а -
сходи, а' - труба димова, Б - КПП(тимчас.),
В - склад, Г - навіс, Д - навіс, Е - навіс, Ж -
навіс, З - навіс, І - навіс, К - навіс, Л -
навіс, М (тимчас.) - альтанка, №1-6 -
огорожа, І - мостіння.

Зі змісту п.2 вищезазначеного договору
купівлі-продажу вбачається наступне:
«Це майно належить продавцю на
підставі рішення Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 28.10.2008р. у
справі №2-4562/2008…».

Враховуючи викладене, товариство з
обмеженою відповідальністю «Актур» є
належним власником будівель і споруд,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Сесією Дніпропетровської міської ради
IV скликання 02.02.2011 року прийнято
рішення №39/8 "Про затвердження Правил
паркування транспортних засобів у м.
Дніпропетровську", яким зобов'язано
Департамент транспорту та зв'язку
Дніпропетровської міської ради
здійснити комплексну інвентаризацію
майданчиків для паркування
транспортних засобів на вулицях
м.Дніпропетровська та забезпечити
координацію та погодження робіт щодо
визначення земельних ділянок, які
відводяться для організації та
провадження діяльності із
забезпечення паркування транспортних
засобів.

30.11.2011 року сесія Дніпропетровської
міської ради IV скликання постановила
рішення №72/17 "Про внесення змін до
рішення міської ради від 02.02.2011 року
№39/8 "Про затвердження Правил
паркування транспортних засобів у м.
Дніпропетровську", згідно якому
Департамент транспорту та зв'язку
Дніпропетровської міської ради подає
запит до територіального підрозділу
органу центральної виконавчої влади у
сфері земельних відносин про наявність
власника та/або законного користувача
земельної ділянки, а також про цільове
призначення земельної ділянки.

28.12.2011 року сесія Дніпропетровської
міської ради IV скликання постановила
рішення №9/19 "Про внесення змін до
Положення про порядок справлення збору
за місця для паркування транспортних
засобів на території міста". Так, в
додатку № 3 до вказаного рішення було
затверджено новий перелік спеціальних
земельних ділянок, відведених для
організації та провадження діяльності
із забезпечення паркування
транспортних засобів. До цього
переліку також віднесли і земельну
ділянку, яка перебуває у користуванні
товариства з обмеженою
відповідальністю "Актур".

16.05.2012 року виконавчий комітет
Дніпропетровської міської ради
прийняв рішення №452 "Про затвердження
переліку спеціальних земельних
ділянок, відведених для організації та
провадження діяльності із
забезпечення паркування транспортних
засобів, у м. Дніпропетровську". Цим
рішенням виконавчий комітет
Дніпропетровської міської ради
затвердив новий перелік спеціальних
земельних ділянок, відведених для
організації та діяльності із
забезпечення паркування транспортних
засобів, у м. Дніпропетровську, у тому
числі стоянки, якою, за твердженням
скаржників, більше ніж 20 років
користувалося колективне підприємство
гаражного і технічного
обслуговування (попередній власник
нерухомого майна товариства з
обмеженою відповідальністю "Актур" та
землекористувач).

27.02.2012 року між комунальним
підприємством "Міськавтопарк"
Дніпропетровської міської ради та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
було укладено договір №196 АП "Про
організацію та експлуатацію
майданчика для паркування". Як
зазначалось в преамбулі
вищенаведеного договору, його було
укладено на підставі Правил паркування
транспортних засобів у
м.Дніпропетровську, затверджених
рішенням Дніпропетровської міської
ради від 02.02.2011 року №39/8, з урахуванням
змін, внесених рішенням сесії міської
ради від 30.11.2011 року №72/17, та протоколу
засідання постійної конкурсної
комісії з питань транспорту,
дорожнього господарства та зв'язку.

Апеляційний господарський суд
погоджується з доводами товариства з
обмеженою відповідальністю "Актур",
наведеними в апеляційній скарзі, з
таких підстав.

Як вказувалось вище, відповідно
договору купівлі-продажу від 17.12.2009
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Актур" придбало
будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1:
А-2 вартова, загальною площею 32,0 кв.м., а -
сходи, а' - труба димова, Б - КПП(тимчас.),
В - склад, Г - навіс, Д - навіс, Е - навіс, Ж -
навіс, З - навіс, І - навіс, К - навіс, Л -
навіс, М (тимчас.) - альтанка, №1-6 -
огорожа, І - мостіння.

З договору купівлі-продажу нерухомості
вбачається, що предметом договору є
будівлі та споруди, у тому числі опис
допоміжних складових об'єкту
нерухомості, у тому числі і мостіння -
асфальт.

Площа об'єктів нерухомості, з
урахуванням допоміжних складових,
зазначена в технічному паспорті.
Згідно технічного паспорту загальна
площа під будівлями, спорудами займає
5842,0 кв.м, під дорожнім покриттям 8186,0
кв.м, загальна площа земельної ділянки,
на якій розташований об'єкт
нерухомості становить 14062,0 кв.м.

На вільній від будівель та споруд
території, як складова річ об'єкта
нерухомості, знаходиться допоміжна річ
- мостіння (асфальтне покриття), яке
хоча і не є нерухомим майном, однак має
властивості допоміжної речі у
розумінні ст.186 Цивільного кодексу
України, входить в опис нерухомого
майна, що належить товариству з
обмеженою відповідальністю "Актур", та
складає з ним єдине ціле, у зв'язку із
чим на нього розповсюджується тотожній
правовий режим, а, отже, і норми
Цивільного кодексу України та
Конституції України про
неприпустимість обмеження права
власності.

Відповідно п.1.2. Методичних
рекомендацій стосовно визначення
нерухомого майна, що знаходиться на
земельних ділянках, право власності на
які підлягає державній реєстрації,
затверджених наказом Міністерства
юстиції України від 14.04.2009p. №660/5 ,
встановлено наступне:

«Деякі акценти державної реєстрації
права власності на нерухоме майно.

При здійсненні державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно слід
ураховувати частину першу статті 186
Кодексу, згідно з якою річ, призначена
для обслуговування іншої (головної)
речі і пов'язана з нею спільним
призначенням, є її приналежністю.

Так, приналежність не має самостійного
значення та за призначенням без
головної речі використовуватись не
може, а тому є залежною від головної
речі і має допоміжний статус. За
загальним правилом приналежність
наслідує долю головної речі.
Визначення речі приналежністю
визначається її природними
властивостями, а також характером
відносин, що виникають з приводу
господарського призначення речі.

І приналежність, і головна річ є
фізично самостійними речами, але
головна річ має самостійне значення, а
приналежність - допоміжне і служить
найбільш повному і найкращому
використанню головної речі. Головна та
приналежна речі утворюють одне ціле,
яке передбачає їх використання за
єдиним призначенням, а тому вони
розглядаються як одна річ.

Водночас державній реєстрації
підлягає право власності на головну
річ, а витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно має
містити інформацію про приналежну річ
у розділі "опис нерухомого майна"».

Згідно Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24.05.2001р.
№127, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 10.07.2001р. №582/5773,
замощенням вважається спеціальне
покриття вздовж зовнішнього боку стін
будинку для захисту фундаментів від
атмосферних опадів. Замощення
виконується на власному фундаменті -
утрамбованому щебені по ущільненому
грунтовому покриттю (глиняний замок) за
допомогою бетонного чи
асфальтобетонного покриття
(відсутність замощення суттєво впливає
на довговічність експлуатації будинку
і тому фіксується в матеріалах
інвентаризації детально).

Асфальтобетонне покриття
використовується як складова об'єктів,
які мають різне і функціональне
призначення, зокрема - як складова
дорожнього покриття, тротуару тощо.
Тобто асфальтобетонне покриття - це
верхній шар землі з твердим покриттям,
яке впливає на довговічність об'єкту,
складовою частиною якого воно є.

Отже, замощення не є самостійним
об'єктом нерухомого майна, оскільки не
відповідає головним ознакам
нерухомості, а основним його
призначенням є допоміжна функція і
окремо не підлягає інвентаризації із
складанням окремого технічного
паспорту, а підлягає відображенню в
технічному паспорті як складова
частина об'єкту нерухомості.

У відповідності із ст.187 Цивільного
кодексу України складовою частиною
речі є все те, що не може бути
відокремлене від речі без її
пошкодження або істотного знецінення.
При переході права на річ її складові
частини не підлягають відокремленню.

В силу ст.188 Цивільного кодексу України
якщо кілька речей утворюють єдине ціле,
що дає змогу використовувати його за
призначенням, вони вважаються однією
річчю (складна річ). Правочин, вчинений
щодо складної речі, поширюється на всі
її складові частини, якщо інше не
встановлено договором.

Отже, об'єкт нерухомості, який належить
товариству з обмеженою
відповідальністю "Актур" на праві
власності, є складною річчю, яка
складається з основної будівлі та
допоміжних навісів, сходів огорожі та
асфальтного мостіння, які разом
уявляють собою єдине ціле та не можуть
використовуватися відокремлено від
стоянки без її пошкодження або
істотного знецінення.

Слід зазначити, що вказаний об'єкт
нерухомості експлуатується як стоянка,
адже цільове призначення об'єкта як
стоянки було визначено з моменту
створення цього об'єкту його першим
власником - колективним підприємством
"Підприємство гаражного і технічного
обслуговування", а потім, після зміни
форми власності - товариством з
обмеженою відповідальністю
"Підприємство гаражного і технічного
обслуговування".

Так, колективному підприємству
гаражного і технічного обслуговування
(першому власнику) було відведено
земельну ділянку площею 1,4062 га. під
організацію стоянки. Після чого
колективним підприємством гаражного і
технічного обслуговування було
отримано усі необхідні дозволи на
будівництво. Після завершення
будівництва було отримано акт введення
в експлуатацію та проведено
інвентаризацію нерухомості органами
БТІ, оформлено техпаспорт із
зазначенням опису об'єкту стоянки з
площами будівлі та допоміжних
складових об'єктів (у тому числі і
мостіння - асфальту).

Вказані обставини підтверджуються
доданими до справи графічними та
семантичними даними Державного
земельного кадастру від 23.05.2012 року.

Таким чином, усі навіси, огорожі,
мостіння є складовою частиною об'єкту
нерухомості, які не можуть
використовуватися самостійно та
пов'язані із основною річчю спільним
призначенням та є її приналежністю, у
зв'язку із чим на них розповсюджується
тотожній правовий режим, а отже і норми
Цивільного кодексу України та
Конституції України про
неприпустимість обмеження права
власності.

Частиною 7 ст.319 Цивільного кодексу
України визначено, що діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ч.1,2 ст.321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Як вказує у скарзі товариство з
обмеженою відповідальністю "Актур",
земельна ділянка за вказаною адресою
повністю зайнята належними товариству
будівлями та спорудами та
експлуатується за її призначенням як
стоянка, що унеможливлює надання її в
цілому, або частини цієї ділянки під
облаштування на ній парковки, адже за
однією адресою може бути зареєстровано
тільки один об'єкт.

У п.2.2. Інструкції щодо проведення
поділу, виділу та розрахунку часток
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 18.06.2007p. №55 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 06.07.2007р. за №774/14041, зазначено, що
поділ на самостійні об'єкти нерухомого
майна провадиться відповідно до
законодавства з наданням кожному
об'єкту поштової адреси.

Вказане свідчить про те, що чинним
законодавством не допускається
знаходження та реєстрація за однією
адресою двох різних об'єктів
нерухомого майна, адже адреса є
ідентифікатором конкретного об'єкту,
тобто вказує на його фактичне
існування в конкретних розмірах за
конкретною адресою.

Земельна ділянка, на якій розташована
стоянка, зареєстрована в Державному
земельному кадастрі за тотожною
адресою із зазначенням про те, що така
земельна ділянка є автостоянкою, що
підтверджується графічними та
семантичними даними Державного
земельного кадастру м.
Дніпропетровська від 23.05.2012 року №Ц/5729,
виданими на замовлення першого
власника об'єктів нерухомості стоянки
та землекористувача - колективного
підприємства гаражного і технічного
обслуговування.

Таким чином, за вказаною адресою
зафіксовано знаходження тільки одного
об'єкту будівель та споруд стоянки,
розташованих на земельній ділянці із
призначенням стоянка; іншої ділянки, на
якій би могла розміститися парковка із
зазначеною кількістю машиномісць - за
вказаною адресою немає, адже парковка -
це спеціально обладнана ділянка, яка
передбачає зайняття певної кількості
метражу.

Враховуючи викладене, визначення
спірної земельної ділянки, на якій
розташований належний товариству з
обмеженою відповідальністю "Актур"
об'єкт нерухомості, майданчиком для
паркування та її передача на баланс
комунального підприємства
"Міськавтопарк" є неправомірним.

В силу положень ст.377 Цивільного
кодексу України та ст.120 Земельного
Кодексу України до товариства з
обмеженою відповідальністю "Актур"
перейшло переважне право на отримання
земельної ділянки у користування на
умовах та в об'ємі, що були встановлені
для попереднього землекористувача -
власника нерухомості, у зв'язку із чим
речове право товариства з обмеженою
відповідальністю "Актур" на
користування земельною ділянкою
підлягає захисту у судовому порядку на
підставі ст.396 Цивільного Кодексу
України та ст.20 Господарського кодексу
України.

Частиною 2 ст.120 Земельного кодексу
України встановлено, що якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Аналогічна норма міститься в частині 2
статті 377 Цивільного кодексу України,
якою передбачено, що до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок (крім багатоквартирного),
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Вказана земельна ділянка, за даними
Державного земельного кадастру м.
Дніпропетровська від 23.05.2012 року №Ц/5729,
зареєстрована за землекористувачем -
попереднім власником та особою, що
здійснила побудову стоянки -
колективним підприємством гаражного і
технічного обслуговування. Отже
об'єкти нерухомості, що знаходяться у
власності товариства з обмеженою
відповідальністю "Актур", були
оформлені за наявності у попереднього
власника права користування земельною
ділянкою для використання та
експлуатації автостоянки у
встановленому обсязі.

Таким чином, правочини, що тягнуть
перехід права власності на об'єкт
нерухомості, одночасно є підставою для
переходу права на землю, проте
оформлення такого права здійснюється у
встановленому законом порядку.

Виходячи з приписів ст.377 Цивільного
кодексу України, ст.120 Земельного
кодексу України товариство з обмеженою
відповідальністю "Актур", ставши
власником будівель та споруд стоянки,
отримало переважне право на оформлення
документів для набуття спірної
земельної ділянки у користування.

Таким чином, визначення спірної
земельної ділянки, на якій розташоване
нерухоме майно належне товариству з
обмеженою відповідальністю "Актур", як
майданчика для паркування, є
порушенням права товариства на
оформлення спірної земельної ділянки у
користування, у зв'язку із чим таке
право підлягає захисту у судовому
порядку.

Право користування землею як речове
право на чуже майно в силу ст.396
Цивільного Кодексу України підлягає
захисту у тому числі і від його
власника.

Статтею 20 Господарського кодексу
України визначено, що кожний суб'єкт
господарювання має право на захист
своїх прав і законних інтересів. Права
та законні інтереси зазначених
суб'єктів захищаються шляхом, зокрема
визнання наявності або відсутності
прав та іншими способами,
передбаченими законом.

Рішення суду першої інстанції про
зобов'язання комунального
підприємства "Міськавтопарк" передати
за договором спірний майданчик для
паркування позивачу, що розташований
на земельній ділянці, на якій
зареєстровані належні товариству з
обмеженою відповідальністю "Актур"
об'єкти нерухомості, порушує права та
законні інтереси цього товариства як
власника об'єктів нерухомого майна, що
розташовані на спірній земельній
ділянці, та особи, яка в силу ст.120
Земельного кодексу України та ст.377
Цивільного кодексу України, набула
переважне право на отримання земельної
ділянки у користування, суперечить ст.41
Конституції України, ст.321 Цивільного
кодексу України, оскільки ним фактично
обмежується право власності
товариства з обмеженою
відповідальністю "Актур" та право на
користування земельною ділянкою під
належними товариству з обмеженою
відповідальністю "Актур" будівлями та
спорудами, у зв'язку із чим право
власності та речове право товариства з
обмеженою відповідальністю "Актур" на
користування земельною ділянкою
підлягає захисту у судовому порядку на
підставі ст.396 Цивільного Кодексу
України та ст.20 Господарського кодексу
України.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
28.08.2012 року провадження у справі
№11/5005/3448/2012 було зупинено у зв'язку з
порушенням господарським судом
Дніпропетровської області провадження
у справі № 28/5005/5991/2012 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Актур",
м.Дніпропетровськ до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,
м.Дніпропетровськ; комунального
підприємства "Міськавтопарк"
Дніпропетровської міської ради,
м.Дніпропетровськ; Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ;
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради,
м.Дніпропетровськ про визнання
незаконними та скасування рішень;
визнання недійсним договору від 27.02.12р.
№196 АП, який є підставою для
задоволення позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
комунального підприємства
"Міськавтопарк" відповідно
оскаржуваного рішення від 03.05.2012 року у
справі №11/5005/3448/2012.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30.08.2012
року по справі №28/5005/5991/2012 позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Актур" задоволено в
повному обсязі. Визнано недійсним
договір №196АП "Про організацію та
експлуатацію майданчика для
паркування", який укладений 27.02.2012 року
між комунальним підприємством
"Міськавтопарк" Дніпропетровської
міської ради та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 стосовно
майданчика для паркування, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 3540,0 кв.м.; визнано
незаконним та скасовано рішення сесії
Дніпропетровської міської ради IV
скликання від 28.12.2011 року №9/19 "Про
внесення змін до Положення про порядок
справляння збору за місця для
паркування транспортних засобів на
території міста" в частині
затвердження в додатку №3 в Переліку
спеціальних земельних ділянок,
відведених для організації та
провадження діяльності із
забезпечення паркування транспортних
засобів, які не розташовано у
центральній частині міста та не
облаштовано технічними пристроями
обмеження в'їзду для окремих місць
паркування, майданчика для паркування,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 3540,0 кв.м.; визнано
незаконним та скасовано рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від
16.05.2012 року №452 "Про затвердження
Переліку спеціальних земельних
ділянок, відведених для організації та
провадження діяльності із
забезпечення паркування транспортних
засобів, у м.Дніпропетровську" в
частині затвердження в Переліку
спеціальних земельних ділянок,
відведених для організації та
провадження діяльності із
забезпечення паркування транспортних
засобів у м.Дніпропетровську,
майданчика для паркування, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 3540,0 кв.м.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
06.11.2012 року рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.08.2012
року у справі №28/5005/5991/2012 залишено без
змін.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 28.01.2013 року касаційну
скаргу Дніпропетровської міської ради
на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
06.11.2012 року у справі №28/5005/5991/2012
повернуто скаржнику.

Таким чином, рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
30.08.2012 року по справі №28/5005/5991/2012
набрало законної сили 06.11.2012 року.

Враховуючи той факт, що позовні вимоги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у
справі №11/5005/3448/2012 ґрунтуються на
договорі від 27.02.2012 року №196АП "Про
організацію та експлуатацію
майданчика для паркування", який в
подальшому у судовому порядку був
визнаний недійсним (справа №28/5005/5991/2012),
а відповідно ст.216 Цивільного кодексу
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю, то
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 у справі
№11/5005/3448/2012.

Судовий збір за перегляд справи по
апеляційній скарзі покладається на
позивача відповідно до приписів статті
49 Господарського процесуального
кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Актур",
м.Дніпропетровськ задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03.05.2012р.
по справі №11/5005/3448/2012 скасувати.

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м.Дніпропетровськ на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Актур",
м.Дніпропетровськ 536, 50 грн. судового
збору за перегляд справи по
апеляційній скарзі, видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському
суду Дніпропетровської області.

У відповідності із ст.122 Господарського
процесуального кодексу України
припинити стягнення за наказами
господарського суду Дніпропетровської
області від 15.05.2012р., які видані на
виконання рішення господарського суду
від 03.05.2012 року по справі №11/5005/3448/2012.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписаний
14.02.2014р.

Головуючий суддя
А.Є. Прокопенко

Суддя
А.К.Дмитренко

Суддя
В.І.Крутовських