ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26.02.14р. Справа № 904/1103/14

Суддя Ніколенко М.О. , розглянувши
матеріали

за позовом Комунального виробничого
підприємства Дніпродзержинської
міської ради "Міськводоканал",м.
Дніпродзержинськ

до Комунального закладу "Дитяча міська
лікарня м. Дніпродзержинська"
Дніпропетровської обласної ради, м.
Дніпродзержинськ

про стягнення 34 905,54 грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне виробниче підприємство
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" звернулося до
господарського суду з позовом до
Комунального закладу "Дитяча міська
лікарня м. Дніпродзержинська"
Дніпропетровської обласної ради про
стягнення 34 905,54 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України, в
одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо
порушено правила поєднання вимог або
об'єднано в одній позовній заяві кілька
вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін, чи суттєво
утруднить вирішення спору.

З наданої до суду Позивачем позовної
заяви та доданих до неї документів
вбачається, що позивач об'єднав в одній
позовній заяві вимоги по двом
договорам (договір №12-84/2012 від 19.03.12 про
закупівлю послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення за
державні кошти, договір №12-84/2013 від
20.02.13 про закупівлю послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення), які мають різні
підстави виникнення та сумісний
розгляд яких суттєво утруднить
вирішення спору.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.56 ГПК
України, позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

Відповідно до ч.2 ст.36 ГПК України,
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій
копії.

Відповідно до пунктів 5.26, 5.27
Національного стандарту України
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлювання
документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 07.04.03. № 55, відмітку про засвідчення
копії документа складають зі слів
"Згідно з оригіналом", назви посади,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвище, дати засвідчення копії.
Вірність копії документа
засвідчується печаткою.

Копія чеку поштової установи, доданого
в якості доказу надсилання відповідачу
позовної заяви та додатків до неї, не
завірений належним чином, а отже не є
належним доказом.

Згідно п.6 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву та додані до
неї документи, якщо не надано доказів
надсилання Відповідачу копії позовної
заяви і доданих до неї документів.

Крім того, згідно ст. 57 ГПК України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують, зокрема, сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (п.2.21
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013 року "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Така позиція зазначена і в
інформаційному листі Вищого
господарського суду України "Про
оформлення платіжних документів на
перерахування судового збору" №
01-06/1260/2012 р. від 17.09.2012 р., платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Згідно ст. 57 ГПК України, до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують, зокрема, сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Чинним законодавством не встановлено
якихось спеціальних вимог щодо
оформлення платіжних документів, за
якими перераховуються суми судового
збору. Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами
згідно з вимогами Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" та відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України.

Згідно п. 2.14 Постанови Правління
Національного банку України "Про
затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" № 22 від 21 січня 2004
року, банк платника на всіх примірниках
прийнятих розрахункових документів і
на реєстрах обов'язково заповнює
реквізити "Дата надходження" і "Дата
виконання", засвідчуючи їх підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

На документах, прийнятих банком після
закінчення операційного часу, крім
того, ставиться штамп "Вечірня".
Відміткою про дату реєстрації банком
платіжного доручення платника про
сплату платежів до бюджету є
заповнення в ньому реквізиту "Дата
надходження", який банк заповнює
незалежно від дати складання платником
цього платіжного доручення. У
розрахункових документах дата,
зазначена в реквізиті "Дата виконання",
має відповідати: даті списання коштів з
рахунку платника та зарахування на
рахунок отримувача в разі їх
обслуговування в одному банку; даті
списання коштів з рахунку платника та з
кореспондентського рахунку банку
платника в разі обслуговування
отримувача в іншому банку.

До позовної заяви, як доказ оплати
судового збору подано платіжне
доручення № 941 від 20.12.2013. Однак,
відбиток штампу банку з датою про
виконання цього платіжного доручення,
виконаний із застосуванням технічних
засобів (фотокопія), і на ньому
відсутній підпис відповідального
виконавця. Напис на зворотному боці
платіжного доручення, не відповідає
вимогам чинного законодавства України,
не надає йому статусу платіжного
документу в розумінні Постанови
Правління Національного банку України
"Про затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" № 22 від 21 січня 2004
року.

Таким чином, платіжне доручення № 941
від 20.12.2013 не є належним доказом сплати
судового збору.

Згідно п. 4 ч.1 ст.63 ГПК України, позовна
заява підлягає поверненню без
розгляду, зокрема, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, позовна заява
підлягає поверненню позивачеві без
розгляду на підставі п. 3, 4, 6 ч.1 ст.63,
ст.86 Господарського процесуального
кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.
3, 4, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Ухвалу про повернення позовної заяви
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Додаток: позовна заява з додатками, в
тому числі платіжні доручення про
сплату судового збору № 941 від 20.12.13, №15
від 03.02.14 .

Суддя М.О. Ніколенко