ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

"04» березня 2014р.
Справа №
927/137/14

Позивач: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Хімпласт",

вул. Чистяківська 6/10, кв. 160, м. Київ, 03062

Відповідач: Приватне
підприємство "Теплосплав",

вул. Мстиславська, 34/82, м. Чернігів, 14000

про стягнення
заборгованості в сумі 69081,91 грн.

Суддя
Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Пшенишна В.В., довіреність
№ 1ю від 10.12.2012р.

від відповідача: Славська Н.В. -
директор, паспорт серії НМ 327751, виданий
Городняннським РВ УМВС України в
Чернігівській області 22.08.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Хімпласт" подано
позов до Приватного підприємства
"Теплосплав" про стягнення
заборгованості в сумі 69081,91 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач у позовній заяві посилається
на те, що відповідач, в порушення умов
укладеного між сторонами договору
поставки № 230501 від 23.05.2013р., своєчасно
та в повному обсязі оплату за
поставлений товар не здійснив, у
зв'язку з чим у останнього виникла
заборгованість в сумі 68092,40 грн. Позивач
просить стягнути з відповідача 68092,40
грн. основного боргу 492,87 грн. 3% річних
та 496,64 грн. інфляційних втрат, всього -
69081,91 грн.

Представник позивача, присутній в
судовому засіданні, підтримав позовні
вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов або
письмових пояснень щодо суті спору
суду не надав, представник відповідача
у судовому засіданні позовні вимоги
визнав в повному обсязі.

Розглянувши подані матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши та оцінивши надані докази,
заслухавши в судовому засідання
пояснення представників сторін, суд
встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів
справи, 23 травня 2013 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Хімпласт»
(Постачальник) та Приватним
підприємством «Теплосплав» (Покупець)
було укладено договір поставки № 230501
(далі - Договір).

Відповідно до умов Договору
Постачальник зобов'язався передати
полімерні матеріали та вироби із
пластмас (далі - товар) у власність
Покупцеві, а Покупець зобов'язався
прийняти і оплатити товар на умовах та
в строки, передбачені цим Договором (п.
1.1 Договору).

Поставка товару здійснюється
партіями, відповідно до підписаних
уповноваженими представниками сторін
Специфікацій (п. 1.2 Договору).

Як вбачається із матеріалів
справи, позивач виконав свої
зобов'язання за Договором, а саме
відповідно до Специфікації поставив
відповідачу товар на загальну суму
78092,40 грн., що підтверджується
видатковою накладною № 263/10 від 24.10.2013р.,
копія якої знаходиться в матеріалах
справи.

Відповідач товар отримав на підставі
довіреності № 24/10 від 18.10.2013р., будь-яких
заперечень не надав, отже враховуючи
положення ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Пунктом 4.1 Договору сторони
дійшли згоди проте, що оплата за
передану Постачальником партію товару,
здійснюється Покупцем у безготівковій
формі на протязі 5 банківських днів з
моменту передачі Постачальником
партії товару, на поточний рахунок
останнього в національній валюті
України, на підставі рахунку-фактури та
з урахуванням умов п. 2.4 даного
Договору.

Однак всупереч обумовленим
умовам і строкам оплати товару
відповідач, оплату за поставлений
товар своєчасно та в повному обсязі не
здійснив, сплативши лише 10000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 240 від 01.12.2013р. на суму
5000,00 грн., № 242 від 10.12.2013р. на суму 5000,00
грн., виписками з особового рахунку
позивача станом на 02.12.2013р., на 10.12.2013р.,
копії яких знаходяться в матеріалах
справи.

Таким чином, на день прийняття
судом рішення заборгованість
відповідачем становить 68092,40 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, також із дій
осіб, що не передбачені цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи те, що сума основного боргу
не була своєчасно сплачена
відповідачем, відповідно до розрахунку
позивача, відповідачу нараховано та
пред'явлено до стягнення:

- 492,87 грн. 3% річних за період з
01.11.2013р. по 23.01.2014р.;

- 496,64 грн. інфляційних втрат
за період листопад - грудень 2013 року.

Беручи до уваги, що матеріалами
справи підтверджено затримку
виконання відповідачем взятих на себе
договірних зобов'язань, суд доходить
висновку про правомірність вимог
позивача щодо стягнення 3 % річних та
інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд вважає, що надані позивачем
письмові докази доводять ті обставини,
на які він посилається як на підставу
своїх вимог, а визнання відповідачем
позову не суперечить законодавству та
не порушує чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Теплосплав» (вул.
Мстиславська, 34, кВ. 82, м. Чернігів, 14000,
рахунок не відомий, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хімпласт» (вул.
Чистяківська, 6/10, кв. 160; п/р 001 у АКБ
«Правекс-Банк» м. Київ, МФО 03062, ) 69081,91 грн. (шістдесят
дев'ять тисяч вісімдесят одна грн. 91
коп.) заборгованості, в тому числі: 68092,40
грн. основного боргу, 492,87 грн. 3% річних,
496,64 грн. інфляційних втрат; 1827,00 грн.
(одну тисячу вісімсот двадцять сім грн.
00 коп.) на відшкодування витрат по
сплаті позивачем судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Ю.М. Бобров