КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р. Справа№ 11/283

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання
Макеєнко О.Г.

за участю представників

від позивача: Нестеров Ю.О.,

від відповідача: Василевський О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД АКС" на рішення
Господарського суду м. Києва від
11.09.2013р. у справі № 11/283 (головуючий
суддя Цюкало Ю.В., судді Котков О.В.,
Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД АКС"

до Публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк"

про стягнення 729671,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовом до Відповідача
про стягнення заборгованості з
орендної плати у розмірі 729671,00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.09.13р. задоволено частково,
стягнуто з Відповідача на користь
Позивача заборгованість у розмірі 89515,68
грн., державне мито у розмірі 895,20 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 224,15 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що
матеріалами справи підтверджується
відсутність підписаного між сторонами
акта приймання-передачі (повернення),
проте враховуючи, що до 28.09.11р.
Відповідачем не було надано жодних
документів, підтверджуючих
правомірність здійснених
перепланувань, вимоги Позивача про
стягнення з Відповідача
заборгованості з орендної плати за
період з серпня 2011р. по 27.09.11р. у розмірі
89515,68 грн. є правомірними та такими, що
підлягають задоволенню. Решта вимог
про стягнення заборгованості за період
з 28.09.11р. по липень 2013р. задоволенню не
підлягають, оскільки з 28.09.11р.
Відповідачем вчинено всіх можливих дій
для виконання свого обов'язку по
поверненню орендованого майна, але з
боку Позивача мало місце прострочення
кредитора, що за приписами ч.4 ст.612
Цивільного кодексу України виключає
можливість прострочення боржника та
стягнення орендної плати за період з
28.09.11р. по липень 2013р.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 11.09.13р. прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити
позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
стан приміщення не відповідає стану в
якому його було передано, а тому факт
відсутності прострочення кредитора
спростовується постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
13.11.2012р. у справі №30/139ПН, акт
приймання-передачі спірного
приміщення на день вирішення справи не
підписано, а відповідно, з врахуванням
вимог договору оренди Відповідач
зобов'язаний сплачувати орендну плату
до підписання відповідно акту.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.11.13р.
апеляційну скаргу Позивача прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 03.12.13р.

03.12.13р. через відділ діловодства
Київського апеляційного
господарського суду Відповідач подав
заперечення на апеляційну скаргу, в
якому просив залишити рішення
господарського суду м. Києва без змін.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та зібрані у ній докази, суд
встановив:

12.03.08р. між Позивачем та Відкритим
акціонерним товариством "Універсал
Банк", правонаступником якого є
Відповідач, був укладений договір
оренди.

Відповідно до п.1.1 договору Позивач
передав, а Відповідач прийняв в
Позивача в оренду на весь строк оренди,
як він зазначений у статті 2.1 далі,
вбудовані нежилі приміщення, які
розташовані за адресою: м. Донецьк, вул.
Горького, 150, загальною площею 71,90 кв. м.,
в цокольному поверсі житлового будинку
літ. А-4, згідно з технічною
документацією, виготовленою Бюро
технічної інвентаризації м. Донецьк
13.09.2002 р.

Відповідно до п.2.1 договору строк
оренди за цим договором розпочинається
від дати підписання сторонами акту
приймання передачі приміщення та
продовжується протягом п'яти років від
дати початку.

Згідно з п.2.2 договору Позивач передав
приміщення Відповідачеві, а Відповідач
прийняв приміщення від Позивача за
актом приймання-передачі приміщень не
пізніше, ніж 19.03.08р..

Відповідно до п.2.3. договору після
закінчення строку оренди або в разі
дострокового припинення орендних
правовідносин Відповідач зобов'язався
повернути Позивачеві приміщення за
актом приймання-передачі (повернення)
приміщень, складеним за формою,
зазначеною у додатку 3 до цього
договору, у стані, не гіршому від того, в
якому приміщення перебували на дату
отримання їх у користування
Відповідачем, враховуючи нормальний
знос протягом строку оренди та з
урахуванням змін, що здійснені
Відповідачем за згодою Позивача.
Позивач та Відповідач спільно
перевіряють приміщення на предмет
будь-якого пошкодження, заподіяного
внаслідок нормального зносу. З моменту
підписання акту приймання-передачі
(повернення) приміщень, як зазначено у
цій статті договору, припиняється
нарахування орендної плати та інших
платежів. Стан приміщень на дату їх
отримання Відповідачем у користування
фіксується сторонами в акті
приймання-передачі приміщень, який
складається та підписується
повноважними представниками.

Згідно з п. 3.2 договору щомісячна
орендна плата за період з дати початку
до закінчення перших 3 місяців строку
оренди становить суму у гривнях, яка
дорівнює еквіваленту 1250,00 євро згідно з
офіційним курсом української гривні до
євро, встановленим Національним банком
України на дату виставлення рахунку
орендодавцем.

Відповідно до п.3.3 договору починаючи з
4 місяця з дати підписання цього
договору щомісячна орендна плата
становить суму у гривнях, яка
дорівнюватиме еквіваленту 3750,00 євро
згідно з офіційним обмінним курсом
української гривні до євро,
встановленим Національним банком
України на дату виставлення рахунку
орендодавцем.

Згідно з п.3.5 договору Відповідач
сплачує орендну плату не пізніше, ніж
на 10 день поточного календарного
місяця строку оренди, за який
здійснюється оплата, на підставі
рахунку-фактури Позивача.

Відповідно до п.4.1. договору Позивач
погоджується, що Відповідач може за
власний рахунок, без зарахування у
рахунок орендної плати
переплановувати, вдосконалювати та
іншим чином переробляти приміщення для
цілей оренди, аби приміщення
влаштовували Відповідача, включаючи
встановлення в приміщеннях об'єктів,
необхідних для отримання банківської
ліцензії та будь-яких погоджень від
Національного будинку України. При
цьому, Відповідач зобов'язаний усі
перебудови, які пов'язані із зміною
несучих конструкцій, зміною фасаду
будівлі, де розташовані приміщення,
зміною схем опалення, водопостачання
та газопостачання (у разі наявності)
приміщень, належним чином погоджувати
з відповідними органами та
зареєструвати у БТІ.

Згідно з п.4.2. договору Відповідач
самостійно звертається до відповідних
органів та установ за отримання
дозволів та погоджень, які можуть бути
необхідні для здійснення зазначених у
цьому договорі ремонтних робіт.

На виконання умов договору Позивачем
були передані, а Відповідачем прийняті
в оренду приміщення за адресою: м.
Донецьк, вул. Горького, 150, загальною
площею 71,90 кв.м., що підтверджується
актом приймання-передачі приміщень від
17.03.08 р.

01.09.08р. Позивач своїм листом №43-ТД та
погодженням у листі б/н б/д надав згоду
на здійснення ремонтних робіт в
орендованому приміщенні у
відповідності до умов договору.

28.01.09р. Відповідачем було направлено
заява про розірвання договору оренди
№447ГО, в якій просив прийняти
приміщення згідно акту
приймання-передачі.

27.02.09р. Позивачем була направлена на
адресу Відповідача відповідь, в якій
повідомив, що прийняти приміщення може
відбутись 30.04.09р.

29.10.10р. сторонами був складений додаток
№3 до договору оренди від 12.03.08р. Акт
приймання-передачі (повернення)
приміщень, на якому представниками
Позивача було прописом дописано, що на
момент передавання Відповідачем
приміщення виявились зауваження його
технічного стану, які зазначені в
додатку, тому приміщення Позивачем не
приймається з підстав, які визначені в
додатку. Згідно з додатком
Відповідачем здійснено перепланування
(реконструкція) приміщень шляхом
перестановки однієї з перегородок
кімнати №1 і змонтовані додаткові
приміщення в кімнаті №2, що привело до
зменшення площі орендованого
приміщення; в кімнаті №1 змонтовано
залізобетонна конструкція у вигляді
тумби (під. банкомат), що також привело
до зменшення площі; змінено фасад,
демонтований навіс над вхідними
дверима і вікнами приміщення,
демонтовано вуличне освітлення
приміщення; демонтована конструктивна
частина для рекламного вікна, рекламне
вікно, що має форму трикутника,
замінене на плоске вікно; два вікна в
кімнаті №2 замуровані, що привело до
повної відсутності соляризації цієї
кімнати і можливості її провітрювати;
демонтований кондиціонер в кімнаті №2,
новий не змонтований (відсутній
взагалі); демонтований електрощит,
новий, - не змонтований,
електропроводка не завершена, в
багатьох місцях, із стенів і стелі
стирчать дроти; частково не завершений
монтаж підвісної стелі, його деталі
відсутні; частково не засклене одне
вікно, отвір прикрито листовим
пластиком; у змонтованій орендатором
перегородці санвузла частково погнив
гипсокартон; підлоги в знов
побудованих Відповідачем кімнатах (у
кімнаті №1) мають різні рівні по
відношенню до загального рівня підлоги
приміщення.

29.07.11р. Позивачем був виставлений
Відповідачеві рахунок-фактура
№С/ТД-00406 на сплату оренди приміщення
за серпень в сумі 46898,40 грн.

31.08.11р. Позивачем був виставлений
Відповідачеві рахунок-фактура
№С/ТД-00447 на сплату оренди приміщення
за вересень в сумі 47352,53 грн.

Також, з вересня 2011р. по липень 2013р.
Позивачем були виставлені та надіслані
Відповідачеві рахунки-фактури на
сплату орендної плати.

05.09.2011р. господарським судом міста
Києва було прийняте рішення у справі
№48/298 між Позивачем та Відповідачем,
яким встановлено, що договір оренди від
12.03.2008р., укладений між Позивачем та
Відповідачем є розірваним з 01.05.2009р.

23.09.11р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і/або
будівельних робіт Відповідачем на
об'єкті м. Донецьк, вул. Горького, 150, за
результатами якої було складено акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт.

Відповідно до вказаного акту спірне
приміщення відповідає технічному
паспорту БТІ від 13.09.02р. Порушень
Відповідачем вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
державних будівельних норм, стандартів
і правил під час виконання підготовчих
і/або будівельних робіт не встановлено.

28.09.11р. Відповідач звернувся до
Позивача з листом №ОУ-280911, в якому
просив прийняти приміщення з-під
оренди та направив для підписання
примірник підписаного Відповідачем
акта приймання-передачі (повернення)
приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що
Відповідач звільнив орендовані
приміщення, вказаними приміщеннями не
користується, виконував певні роботи,
спрямовані на приведення приміщень у
попередній стан, направив листом
Позивачу акт про приймання-передачі
даного приміщення з оренди.

31.01.14р. Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області направила
Відповідачу лист №7/5-07-08-0386, в якому
вказала, що приміщення відповідає
технічному паспорту БТІ від 13.09.02р.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з ст.613 Цивільного кодексу
України кредитор вважається таким, що
прострочив, якщо він відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не вчинив
дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання, до
вчинення яких боржник не міг виконати
свого обов'язку.

Відповідно до ст.653 Цивільного кодексу
України у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються. У
разі розірвання договору зобов'язання
припиняється з моменту досягнення
домовленості про розірвання договору,
якщо інше не встановлено договором.
Сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
за зобов'язанням до моменту розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ст.762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Наймач звільняється від плати за весь
час, протягом якого майно не могло бути
використане ним через обставини, за які
він не відповідає.

Відповідно до ст.785 Цивільного кодексу
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Якщо наймач
не виконує обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

Згідно з ст.795 Цивільного кодексу
України передання наймачеві будівлі
або іншої капітальної споруди (їх
окремої частини) оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору. З
цього моменту починається обчислення
строку договору найму, якщо інше не
встановлено договором. Повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

Відповідно до п.5.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №12
від 29.05.2013р. з урахуванням положень
статей 653, 795 ЦК України та умов
договору, якщо останніми передбачено,
що після закінчення або дострокового
розірвання договору оренди
нарахування орендної плати за фактичне
користування майном припиняється з
моменту підписання акта
приймання-передачі приміщень
орендодавцеві, нарахування орендної
плати за відповідний період є
правомірним.

З наведених норм права вбачається, що
сторони зобов'язані виконувати свої
зобов'язання за договором оренди.
Орендна плата справляється за
користування орендарем орендованим
майном, якщо орендар не може
використовувати орендоване майно
через обставини, за які він не
відповідає, він звільняється від
орендної плати. Зобов'язання за
договором оренди припиняються
внаслідок розірвання договору оренди
сторонами або внаслідок припинення
договору оренди через повернення
предмету оренди орендодавцю. Сторони
не мають права вимагати повернення
того, що було виконане ними за
зобов'язанням до моменту розірвання
договору оренди. Нарахування орендної
плати за фактичне користування майном
припиняється з моменту підписання акту
приймання-передачі (повернення) майна
орендодавцю, якщо це передбачено
умовами договору.

Таким чином, вказані норми права та
правоположення пов'язують зобов'язання
Орендатора сплачувати орендну плату з
фактичним користування ним
орендованими приміщеннями. Навіть у
разі закінчення або розірвання
договору оренди, якщо орендар
продовжує користуватись орендованими
приміщеннями, він зобов'язаний
сплачувати орендну плату за фактичне
користування майном.

Як встановлено судом 12.03.08р. між
Позивачем та Відповідачем був
укладений договір оренди, за яким
Відповідачеві були надані в оренду
нежилі приміщення, які розташовані за
адресою: м. Донецьк, вул. Горького, 150,
загальною площею 71,90 кв. м., в цокольному
поверсі житлового будинку літ. А-4,
згідно із технічною документацією,
виготовленою Бюро технічної
інвентаризації м. Донецьк 13.09.02р. У 2009р.
Відповідач направив на адресу Позивача
лист, в якому повідомив про розірвання
договору та просив прийняти приміщення
за актом приймання-передачі, проте
Позивач відмовився прийняти
приміщення оскільки останнє не
відповідало стану, в якому останнє було
передане. З 01.05.2009р. даний договір є
розірваним, що встановлено
господарським судом міста Києва у
справі №48/298. Відповідачем були
проведені відповідні дії для усунення
порушень та приведення спірних нежилих
приміщень у стан, що відповідає
технічному паспорту БТІ від 13.09.02р., що
підтверджується Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області актом у 2009 році та
листом у 2014 році. Матеріалами справи
підтверджується, що Відповідач
звільнив орендовані приміщення,
вказаними приміщеннями не
користується, виконав певні роботи,
спрямовані на приведення приміщень у
попередній стан, направив листом
Позивачу акт про приймання-передачі
даного приміщення з оренди.

З наведеного вбачається, що Відповідач
звільнив орендовані приміщення та
фактично ними не користується через
обставини розірвання договору оренди,
вчинив дії на приведення орендованих
приміщень у попередній стан та
передачу їх Позивачу, останній має
можливість вступити у володіння та
користування цими приміщеннями, проте
не приймає ці приміщення, оскільки
вважає, що вони не відповідають
попередньому стану передачі їх в
оренду.

Оскільки договір оренди є розірваним,
Відповідач звільнив орендовані
приміщення, фактично не користується
ними та вчинив дії по передачі їх
Позивачу суд вважає, що зобов'язання
Відповідача зі сплати Позивачу
орендної плати в силу вказаних вище
норм права є припиненими. При цьому між
сторонами можуть існувати спірні
відносини щодо відповідності
орендованого приміщення стану
передачі його в оренду, в зв'язку з чим
Позивач не позбавлений права вимагати
від Відповідача виконання певних дій
на усунення недоліків або сплати
витрат на їх усунення, проте такі
зобов'язання Відповідача не є
зобов'язаннями зі сплати орендної
плати.

Враховуючи вищевикладене апеляційний
суд погоджується з висновками
місцевого суду, що вимоги про стягнення
заборгованості з 28.09.11р. задоволенню не
підлягають, оскільки Відповідачем були
звільнені орендовані приміщення
(фактично Відповідач орендованими
приміщеннями не користується) та
вчинені дії по приведенню приміщень у
попередній стан та передачу їх
Позивачу.

Судом не можуть бути прийняті до уваги
доводи Позивача з посиланням на
постанову Донецького апеляційного
господарського суду у справі 30/139пн,
якою відмовлено Відповідачу у позові
про зобов'язання Позивача прийняти
орендоване майно, оскільки
встановлення судом відсутності
зобов'язання Позивача прийняти
орендоване майно та підписати акт
приймання-передачі не свідчить про
існування у Відповідача зобов'язання
сплачувати орендну плату за
приміщення, які Відповідачем були
звільнені, якими фактично Відповідач
не користується через розірвання
договору оренди, щодо яких
Відповідачем були вчинені дії по
передачі їх Позивачу та останній має
можливість вступити у володіння та
користування цими приміщеннями.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції згідно з ст.104 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТД АКС" на
рішення Господарського суду м. Києва
від 11.09.2013р. у справі №11/283 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 11.09.2013р. у справі №11/283
залишити без змін.

Повний текст постанови складено
14.02.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Г.В. Корсакова

Є.Ю. Шаптала