ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.02.14р. Справа № 904/9655/13За позовом
Публічного акціонерного товариства
"Дніпрогаз", м.Дніпропетровськ

до Державного закладу "Дорожня
клінічна лікарня станції
Дніпропетровськ Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", м.Дніпропетровськ

про стягнення 511 771,67 грн. боргу за
поставлений природний газ

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

від позивача - Кондратенко Д.А.,
представник за довіреністю № 260 юр від
17.12.2013 р.

від відповідача - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з
Відповідача 511 771,67 грн. за поставлений
природний газ, з яких: 464 091,08 грн. -
основного боргу, 1 856,36 грн. - збитків від
інфляції, 33 999,44 грн. - пені, 11 824,79 грн. - 3 %
річних, мотивуючи неналежним
виконанням Відповідачем договірних
зобов'язань у частині розрахунків.

У судовому засіданні 10.02.14р. Позивач
повідомив про часткову сплату
Відповідачем боргу у сумі 150 631,38 грн., у
зв'язку з чим його борг, станом на
07.02.14р., становить 313 459,70 грн. Також
Позивач надав розрахунок боргу й акт
звірки станом на 23.01.14р.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, відзив на позов, документи
витребувані судом чи докази
відсутності боргу обсязі на час
розгляду справи господарському суду не
надав.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка в судове засідання
представників сторін - це право, а не
обов'язок, справа може розглядатись без
їх участі, якщо нез'явлення цих
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника Позивача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.12р. сторонами за результатами
проведення процедури закупівлі за
державні кошти укладено типовий
договір №368/21/128895 на постачання
природного газу за регульованим
тарифом (в межах обсягів природного
газу для забезпечення потреб
підприємств та організацій, що
фінансуються з державного та місцевого
бюджетів) відповідно до Постанови НКРЕ
№1580 від 22.09.11 (далі - Договір), строком
дії до 31.12.12р.

Додатковою угодою від 01.01.13р. сторони
продовжили строк дії Договору та обсяг
постачання газу до 31.01.13р.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Позивач
(Постачальник) зобов'язався поставити
природний газ Відповідачеві
(Споживачеві) в обсягах і порядку,
передбачених Договором, для
забезпечення потреб останнього, а
Споживач зобов'язався оплачувати
Постачальнику вартість газу і наданих
послуг у розмірах, строках, порядку та
на умовах, передбачених Договором.

Згідно з п. 4.7. Договору Споживач
зобов'язався здійснювати оплату
вартості послуг з постачання газу за
Договором виключно грошовими коштами,
що перераховуються на поточний рахунок
Постачальника.

Позивач постачав природній газ
відповідно до умов Договору.

Відповідач порушував умови Договору в
частині своєчасного й повного
розрахунку за спожитий газ та надані
послуги, у зв'язку з чим у нього виник
борг перед Позивачем.

У січні 2013р. Відповідачеві поставлено
природний газ в обсязі 98 980 м3, на
загальну суму 464 091,08 грн., що
підтверджується актами виконаних
робіт від 31.01.13р. №368/21/426113.

Згідно з п.4.6. Договору, оплата вартості
послуг з постачання газу здійснюється
Споживачем плановими платежами із
розрахунку договірного обсягу
постачання газу протягом періоду
оплати відповідно до додатку 2 до
Договору. У випадку недоплати вартості
послуг з постачання газу за
розрахунковий період Споживач
(Відповідач) проводить остаточний
розрахунок не пізніше 3-го числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю
оплати поставленого газу, з 04.02.13р. у
Відповідача виник борг за Договором у
сумі 464 091,08 грн., що стало причиною
звернення Позивачем з даним позовом до
суду.

Пунктом 6.2.2 Договору сторони
встановили відповідальність Замовника
за порушення строків оплати у вигляді
сплати пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу.

З метою досудового врегулювання
питання сплати боргу, Позивач
Відповідачеві направив претензію від
11.03.13р. №210/17-20, яка залишилась без
задоволення.

У зв'язку з несвоєчасним виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
Договором, Позивачем за період з 04.02.13р.
по 10.12.13р. нараховані: пеня у розмірі 33
999,44 грн.; 3% річних -11 824,79 грн. та збитки
від інфляції за жовтень 2013р. - 1 856,36 грн.

Наведене є предметом спору у даній
справі.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором
поставки одна сторона -постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У судовому засіданні 10.02.14р. Позивач
повідомив про часткову сплату
Відповідачем боргу у сумі 150 631,38 грн., у
зв'язку з чим його борг, станом на
07.02.14р., становить 313 459,70 грн. Також
Позивач надав розрахунок боргу й акт
звірки станом на 23.01.14р.

Відповідач не надав суду відзив на
позов чи контррозрахунку стягуваної
суми.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що провадження у частині вимог про
стягнення з Відповідача 150 631,38 грн.,
сплачених після порушення судом
провадження у даній справі, підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, за відсутністю предмету спору;
решта вимог підлягає задоволенню в
розмірі: 313 459,70 грн. - основного боргу, 1
856,36 грн. - збитків від інфляції, 33 999,44
грн. - пені, 11 824,79 грн. - 3 % річних.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80,
82-84, 115-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного закладу "Дорожня
клінічна лікарня станції
Дніпропетровськ Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", 49047, м.Дніпропетровськ, вул.
Кедріна, 55 (код ЄДРПОУ 011 118 36) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Дніпрогаз", 49029, м.Дніпропетровськ, вул.
Володарського, 5 (код ЄДРПОУ 202 628 60)
313 459,70 грн. - основного боргу, 1 856,36 грн.
- збитків від інфляції, 33 999,44 грн. - пені,
11 824,79 грн. - 3 % річних, 10 235,43 грн. -
судового збору.

Провадження у частині вимог про
стягнення з Відповідача 150 631,38 грн. -
припинити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане _________________