КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. Справа№ 911/2891/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Самсіна Р.І.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання Вага
В.В.

за участю представників:

від прокуратури: Івашин О.Є.,

від відповідача 1: Кіфоришина Т.Ф.,

від відповідача 2: Шкарбан А.П.,

від відповідача 3: Косяк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Заступника прокурора Київської
області

на рішення Господарського суду
Київської області від 10.10. 2013р. у справі
№911/2891/13 (суддя Лилак Т.Д.)

за позовом Прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області

до Київської обласної державної
адміністрації - Відповідач 1

Києво-Святошинської районної
державної адміністрації - Відповідач 2

Приватного підприємства "Еркер" -
Відповідач 3

про скасування розпорядження, визнання
недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду Київської області з позовом до
Відповідачів про визнання незаконним
та скасування розпорядження
Відповідача 1 від 03.09.04р. №569 "Про
надання в оренду земельної ділянки",
визнання незаконним та скасування
розпорядження Відповідача 2 від 03.09.04р.
№384 "Про передачу в оренду земельної
ділянки ПП "Еркер" під будівництво
багатоповерхових житлових будинків",
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки від 05.10.04р. та
повернення земельної ділянки площею 2,8
га, кадастровий номер :02:002:0003, яка
розміщена в адміністративних межах
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради у користування держави.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 10.10.13р. у справі
№911/2891/13 у задоволенні позову
відмовлено. Рішення суду мотивоване
тим, що розпорядженням Відповідача 1
від 03.09.04р. №569 віднесено спірну
земельну ділянку до земель житлової та
громадської забудови, отже було
змінено її цільове призначення, а тому
зазначене розпорядження прийняте
Відповідачем 1 в межах повноважень,
передбачених законодавством України;
посилання прокурора на відсутність
клопотання Відповідача 3 про
відведення земельної ділянки, як на
підставу скасування спірних
розпоряджень є безпідставними,
оскільки всі рішення та погодження, які
містяться в проекті землеустрою,
приймались саме за клопотанням
Відповідача 3, про що зазначено у самих
рішеннях; суду не надано доказів того,
що спірна земельна ділянка на момент
прийняття оспорюваних розпоряджень
відносилась до особливо цінних земель,
а тому не відноситься до земель, які
вилучаються лише за постановою
Кабінету Міністрів України; спірну
земельну ділянку передано Відповідачу
3 під будівництво багатоповерхових
жилих будинків, в силу положень ст.208
Земельного кодексу України він
звільнений від відшкодування втрат
сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
заступник прокурора Київської області
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду Київської області
від 10.10.13р. у справі №911/2891/13 скасувати
та прийняти нове, яким позов
задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом не з'ясовано та не надано
правової оцінки тому, що Відповідачу 3
надано в оренду земельну ділянку
загальною площею 2,8 га для будівництва
багатоквартирних житлових будинків за
рахунок земель державного
підприємства «Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
всупереч вимогам ч.2 ст.150 Земельного
кодексу України, які можуть вилучатись
за постановою Кабінету Міністрів
України, а також Відповідачем 3 не
відшкодовано збитки і втрати пов'язані
з вилученням спірної земельної
ділянки.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09.12.13р.
апеляційну скаргу Позивача прийнято до
провадження розгляд скарги призначено
на 21.01.14р.

15.01.14р. через відділ діловодства
Київського апеляційного
господарського суду Відповідач 3 подав
письмові пояснення на апеляційну
скаргу, в якому просив залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін. 21.01.14р. Відповідач 1 подав
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких просив залишити рішення місцевого
господарського суду без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.14р. розгляд
справи відкладався на 11.02.14р. У судовому
засіданні 11.02.14р. відповідно до ст.77
Господарського процесуального кодексу
України оголошувалась перерва на
18.02.14р.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та зібрані у ній докази, суд
встановив:

11.11.02р. державному підприємству
«Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця», що
знаходиться в с. Софіївська Борщагівка,
вул. Леніна, 63, Києво-Святошинською
райдержадміністрацією
Києво-Святошинського району Київської
області України видано державний акт
на право постійного користування
землею в розмірі 1448,5994 гектарів, землю
надано для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
відповідно до розпорядження
Києво-Святошинської
райдержадміністрації від 11.11.02р. №427.

09.08.04р. Відповідач 1 розпорядженням №509
погодив Відповідачу 3 місце
розташування земельної ділянки під
будівництво багатоповерхових жилих
будинків в межах Соф.Борщагівської
сільської ради.

09.08.04р. Відповідач 1 розпорядженням
№11-32-15-827 надав Відповідачу 3 дозвіл на
складання проекту відведення.

В 2004р. Державним підприємством
«Київський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
підготовлено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
Відповідача 3 під будівництво
багатоповерхових житлових будинків в
межах Софіївсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області.

В серпні 2004р. державне підприємство
«Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» надало
висновок №711 «Про погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду ПП «Еркер» під
будівництво багатоповерхових будинків
в межах Соф. Борщагівської сільської
ради», яким погодило його та зазначило,
що вважає за можливе надати земельну
ділянку площею 2,8 га (ріллі) за рахунок
земель Державного підприємства
„Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат „Пуща-Водиця"
сільськогосподарського комплексу
„Совки" в межах Соф. Борщагівської
сільської ради, на умовах оренди
терміном на 49 років.

26.08.04р. рішенням
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області №12 «Про погодження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду приватному
підприємству «Еркер» під будівництво
багатоповерхових будинків в межах
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району»
погоджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
приватному підприємству «Еркер» під
будівництво багатоповерхових будинків
в межах Софіївсько-Борщагівської
сільської ради.

03.09.04р. розпорядженням Київської
обласної державної адміністрації №569
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
Відповідачу 3 під будівництво
багатоповерхових житлових будинків в
межах Софіївсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, вилучено з
постійного користування Державного
підприємства «Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
та надано в оренду на 49 років
Відповідачу 3 земельну ділянку площею
2,8 га на території
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області.

Згідно з п.3 розпорядження №569 спірну
земельну ділянку віднесено до земель
житлової та громадської забудови.

Відповідно до п.5 розпорядження №569
доручено Відповідачу 2 укласти та
підписати від імені обласної державної
адміністрації договір оренди вказаної
земельної ділянки із Відповідачем 3
після затвердження в установленому
порядку її нормативної грошової оцінки
та за умови попереднього відшкодування
ним втрат сільськогосподарського
виробництва у встановленому порядку.

30.09.04р. розпорядженням Відповідача 2 №384
«Про передачу в оренду земельної
ділянки ПП «Еркер» під будівництво
багатоповерхових житлових будинків»
заступника голови зобов'язано укласти
та підписати від імені
облдержадміністрації договір оренди
земельної ділянки з Відповідачем 3.

05.10.04р. між Відповідачем 1 та
Відповідачем 3 був укладений договір
оренди земельної ділянки, відповідно
до якого Відповідач 1 передав, а
Відповідач 3 прийняв в строкове, платне
володіння і користування земельну
ділянку, що перебуває в державній
власності, загальною площею 2,8000 га
(ріллі - 2,8000 га), розміщену на території
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради, Києво-Святошинського району
Київської області, за межами
населеного пункту.

Відповідно до п. 1.2 договору термін дії
цього договору - 49 років з дня
підписання його сторонами,
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації.

В 2013р. виконавчим комітетом
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області видано довідку
Відповідачу 3, відповідно до якої
житловому будинку, забудова якого
ведеться згідно затвердженого проекту
на земельних ділянках площею 5,2 га і 2,8
га присвоєна адреса: с. Соф.Борщагівка,
вул. Боголюбова, буд. №25.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Прокурора не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.124 Земельного кодексу
України (в редакції на час прийняття
спірного рішення) передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки. Передача в оренду
земельних ділянок громадянам і
юридичним особам із зміною їх
цільового призначення та із земель
запасу під забудову здійснюється за
проектами відведення в порядку,
встановленому статтями 118, 123 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.149 Земельного
кодексу України (в редакції на час
прийняття спірного рішення) обласні
державні адміністрації на їх території
вилучають земельні ділянки державної
власності, які перебувають у
постійному користуванні, в межах міст
обласного значення та за межами
населених пунктів для всіх потреб, крім
випадків, визначених частинами п'ятою,
дев'ятою цієї статті.

Згідно з ч.9 ст.149 Земельного кодексу
України (в редакції на час прийняття
спірного рішення) Кабінет Міністрів
України вилучає земельні ділянки
державної власності, які перебувають у
постійному користуванні, - ріллю,
багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
першої групи площею понад 10 гектарів, а
також земельні ділянки
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення, крім
випадків, визначених частинами п'ятою -
восьмою цієї статті, та у випадках,
визначених статтею 150 цього Кодексу.

Відповідно до ст.150 Земельного кодексу
України (в редакції на час прийняття
спірного рішення) до особливо цінних
земель відносяться: чорноземи
нееродовані несолонцюваті на лесових
породах; лучно-чорноземні незасолені
несолонцюваті суглинкові ґрунти;
темно-сірі опідзолені та чорноземи
опідзолені на лесах і глеюваті; бурі
гірсько-лісові та дерновобуроземні
глибокі і середньоглибокі;
дерново-підзолисті суглинкові ґрунти;
торфовища з глибиною залягання торфу
більше одного метра і осушені
незалежно від глибини; коричневі
ґрунти Південного узбережжя Криму;
дернові глибокі ґрунти Закарпаття;
землі дослідних полів
науково-дослідних установ і навчальних
закладів; землі природно-заповідного
фонду; землі історико-культурного
призначення. Вилучення особливо цінних
земель для несільськогосподарських
потреб не допускається, за винятком
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.208 Земельного кодексу
України (в редакції на час прийняття
спірного рішення) від відшкодування
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
звільняються юридичні особи у разі
використання земельних ділянок під
будівництво і обслуговування жилих
будинків і господарських будівель.

У позовній заяві та апеляційній скарзі
Прокурор вказує, що спірна земельна
ділянка в розмірі 2,8 га була надана в
постійне користування
Науково-дослідному виробничому
агрокомбінату «Пуща-Водиця», тому
відносилася до особливо цінних земель
як землі дослідних полів
науково-дослідних установ, відповідно
вилучення цієї земельної ділянки та її
надання було віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України згідно з
ст.149, 150 Земельного кодексу України, а
не до повноважень Відповідача 1.

Разом із тим, Прокурором не подано суду
доказів, підтверджуючих, що спірна
земельна ділянка в розмірі 2,8 га дійсно
була віднесена до земель дослідних
полів науково-дослідних установ, а лише
зроблене припущення, що якщо земельна
ділянка надана в користування
науково-дослідному виробничому
агрокомбінату, то вона відноситься до
земель дослідних полів. Разом із тим, з
поданого Прокурором державного акту на
право постійного користування землею
вбачається, що спірна земельна ділянка
була надана Науково-дослідному
виробничому агрокомбінату
«Пуща-Водиця» для товарного
сільськогосподарського виробництва, а
не для використання як дослідних полів.

Також у позовній заяві та апеляційній
скарзі Прокурор вказує, що
Відповідачем 3 не відшкодовано збитки і
втрати, пов'язані з вилученням спірної
земельної ділянки.

Разом із тим, як встановлено судом
спірна земельна ділянка передавалась
Відповідачу 3 під будівництво
багатоповерхових житлових будинків, а
згідно з ст.208 Земельного кодексу
України (в редакції на час прийняття
спірного рішення) від відшкодування
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва
звільняються юридичні особи у разі
використання земельних ділянок під
будівництво і обслуговування жилих
будинків.

Також, як вбачається з матеріалів
справи на час вирішення спору спірна
земельна ділянка знаходиться в с.
Соф.Борщагівка, тому суд не вбачає
порушення ст.38 Земельного кодексу
України.

За таких обставин, апеляційний суд
погоджується з висновком місцевого
суду про відмову Прокурору у позові.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції згідно з ст.104 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Київської області на рішення
Господарського суду Київської області
від 10.10.2013р. у справі №911/2891/13 залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 10.10. 2013р. у справі
№911/2891/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено
24.02.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Р.І. Самсін

Є.Ю. Шаптала