ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.Справа № 922/5162/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання
Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом ДП завод "Електроважмаш" м.
Харків до ТОВ "Самміт-Харків" м.
Харків про стягнення 6 050,67 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Мойсеєва І.Ю., дов. № 248-889 від
28.12.13р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача безпідставно утримувані
кошти в сумі 6 050,67грн. за неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором № 202-17-4 від 15.05.13р., а також
покласти на відповідача понесені
витрати зі сплати судового збору.

Позивач до початку розгляду справи по
суті надав до суду заяву про уточнення
позовних вимог, відповідно до якої
просить суд стягнути з відповідача
суму попередньої оплати в розмірі 6
050,67грн. за неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
№ 202-17-4 від 15.05.13р., а також покласти на
відповідача понесені витрати зі сплати
судового збору.

Із суті наданої позивачем заяви про
уточнення позовних вимог, виходячи з її
змісту, а також змісту раніше поданої
позовної заяви та конкретних обставин
справи, суд дійшов висновку, що дана
заява за своєю правовою природою є
заявою про зміну підстав позову.

Враховуючи те, що позивач, відповідно
до ст.22 Господарського процесуального
кодексу України, вправі до початку
розгляду справи по суті змінити
підставу позову, дана заява
приймається судом до розгляду як така,
що не суперечить вимогам чинного
законодавства України.

Представник відповідача у призначене
судове засідання не з`явився,
витребуваних судом документів не
надав, про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі
заходи для належного повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи, проте відповідач не
скористався своїм правом, передбаченим
ст.22 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки в судове
засідання не з`явився, витребувані
судом докази не подав, не повідомив суд
про причини своєї неявки, тому суд
вважає за можливе розглядати справу за
відсутності представника відповідача
за наявними в справі матеріалами,
відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

15.05.13р. між Державним підприємством
завод "Електроважмаш" (позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Самміт-Харків
(відповідач) укладено договір № 202-17-4
(далі договір), відповідно до умов якого
позивач доручив, а відповідач прийняв
на себе зобов'язання за плату надавати
послуги з передплати та доставки
періодичних видань (п. 1.1 договору).

Найменування, кількість, ціна, код і
назва періодичних видань зазначаються
в калькуляції № 1, яка є невід'ємною
частиною даного договору (п. 1.2
договору).

Згідно із п. 2.6 договору відповідач
зобов'язався доставляти підписні
періодичні видання в упакованому
вигляді відповідно з оплаченим
асортиментом і зазначеними в рахунку
періодичністю та кількістю комплектів.

Сторони у калькуляції № 1 (додаток № 1
до договору) передбачили найменування,
кількість, ціну, код і назву
періодичних видань, які відповідач
зобов'язався поставляти позивачу.

Із суті правовідносин, що склалися між
сторонами, судом вбачається, що
укладений між позивачем та
відповідачем договір за своєю правовою
природою є договором поставки.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму
(ст.265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України).

Статтею 693 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Сторони умовами договору, а саме п.3.1
погодили, що позивач здійснює 100%
попередню оплату згідно наданих
відповідачем рахунків протягом 20
календарних днів.

Позивач взяті на себе договірні
зобов'язання виконав належним чином та
07.06.13р. перерахував на розрахунковий
рахунок відповідача грошові кошти в
розмірі 9 714,24грн. на підставі
виставленого відповідачем рахунку №
1302/7320 від 03.06.13р., що підтверджується
платіжним дорученням № 3014 від 07.06.13р.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як зазначає позивач, відповідач взяті
на себе зобов'язання належним чином не
виконав, товар поставив лише частково,
на загальну суму 3 663,57грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за
оплачений та непоставлений за
договором товар склала 6 050,67грн.

За приписами п.2 ст.693 Цивільного
кодексу України якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права
вбачається, що умовою її застосування є
неналежне виконання продавцем свого
зобов'язання зі своєчасного передання
товару покупцю. А у разі настання такої
умови покупець має право діяти
альтернативно: або вимагати передання
оплаченого товару від продавця, або
вимагати повернення суми попередньої
оплати.

Можливість обрання певно визначеного
варіанта правової поведінки боржника є
виключно правом покупця.

Отже, волевиявлення щодо обрання
одного з варіантів вимоги покупця має
бути вчинено ним в активній
однозначній формі такої поведінки, при
чому доведеної до продавця.

Позивач звернувся на адресу
відповідача з претензією (№ 248-871
від 29.10.2013р.), в якій у зв'язку з
втратою інтересу до виконання
відповідачем зобов'язання по поставці
товару просив повернути йому грошові
кошти, які були сплачені ним в якості
передплати за товар.

Дана вимога залишена відповідачем без
відповіді та задоволення.

В матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження того, що відповідач
поставив позивачу товар, за який було
проведено попередню оплату, а також
відсутні докази повернення суми
попередньої оплати.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За приписами ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що відповідач не поставив
позивачу товар, не повернув сплачену
позивачем суму попередньої оплати,
докази на підтвердження повернення ним
суми попередньої оплати в розмірі 6
050,67грн. у справі відсутні, суд дійшов
висновку про правомірність та
обґрунтованість позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір при задоволенні позову
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.509, 526, 610, 629, 663, 693, 712
Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 265
Господарського кодексу України, ст.ст.1,
4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Самміт-Харків", (61002, м. Харків, вул.
Чернишевська, 42, відомості про рахунки
відсутні) на користь Державного
підприємства завод "Електроважмаш", (61089, м. Харків, просп.
Московський, 299, відомості про рахунки
відсутні) - 6 050,67грн. попередньої оплати,
1 720,50грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 13.02.2014 р.

Суддя Т.А. Лавренюк