ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

? 27 ? лютого 2014 року
справа № 927/104/14

Позивач: Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 АДРЕСА_1 Відповідач: Фізична
особа - підприємець ОСОБА_2 АДРЕСА_2 Про
стягнення 19770,93 грн.
Суддя
Н.О.Скорик

Представники сторін:

Від позивача : не з'явився

Від відповідача : не з'явився

Присутня: ОСОБА_3 працівник позивача

Суть спору:

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
подано позов до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення 9709,41
грн. боргу по неоплаті вартості товару,
поставленого згідно договору поставки
товару № 111 від 01.01.2013 р., 186,84 грн. пені,
9709,41 грн. штрафу, 52,43 грн. інфляційних.

17.02.2014 на адресу суду від позивача
надійшла заява про уточнення та
збільшення позовних вимог, в якій
позивач просить стягнути з
відповідача: 9709,41 грн. боргу, 280,26 грн.
пені, 9709,41 грн. штрафу, 71,85 грн.
інфляційних, 300,00 грн. витрат на правову
допомогу.

Справа розглядається з урахуванням
поданої заяви.

Відповідач відзиву на позов не надав,
проти позовних вимог не заперечив.

Ухвала суду від 21.01.2014 про порушення
провадження у справі отримана
відповідачем 30.01.2014, що підтверджується
повідомленням про вручення
рекомендованої кореспонденції №03210638.

Ухвала суду від 17.02.2014 р., направлена
відповідачу на адресу, визначену
позивачем в позовній заяві та
зазначена як юридична адреса згідно з
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців: АДРЕСА_2, повернута
відділенням зв'язку на адресу суду як
неодержана з написом «за закінченням
терміну зберігання».

Зважаючи на те, що згідно до ст.. 22
Господарського процесуального
кодексу України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи, неявка представника
відповідача у судове засідання ,
неподання відповідачем відзиву на
позов не є перешкодами для розгляду
справи за наявними доказами у
порядку ст.. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, суд

Встановив:

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Між сторонами 01.01.2013 р. укладено договір
поставки № 111, відповідно до умов якого
постачальник зобов'язувався передати
у власність покупцю товар, а покупець
зобов'язувався прийняти товар і
сплатити грошову суму (ціну) згідно
накладних (п. 1.1. договору).

Пунктом 2.2. договору сторони визначили,
що сума договору складає 50000 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України).

Відповідно до накладної № 11098 від 21.11.2013
р. на суму 3237,19 грн., № 11108 від 21.11.2013 р. на
суму 6472,22 грн. позивачем поставлено, а
відповідачем отримано товар на
загальну суму 9709,41 грн.

Пунктом 4.1. договору визначено,
покупець розраховується за одержаний
товар шляхом переказу грошових коштів
в національній валюті України на
поточний рахунок постачальника
протягом трьох банківських днів з
моменту його постачання.

Відповідач порушив умови договору -
вартість товару до 26.11.2013 р. не оплатив,
заборгованість відповідача склала 9709,41
грн.

На момент винесення рішення судом
відповідач не надав доказів сплати 9709,41
грн. боргу.

Таким чином, вимоги позивача по
стягненню 9709,41 грн. боргу є
правомірними, підтверджується
матеріалами справи і підлягають
задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором,
або законом, у тому числі сплата
неустойки (штрафу, пені) та
відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності є вчинене учасником
господарських відносин
правопорушення у сфері господарювання.
Аналогічні положення містить стаття 610
Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного
кодексу України право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Відповідно до п 6.3. договору у разі
прострочення сплати покупцем за
договором, останній повинен сплатити
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. Крім того, за прострочення
платежу покупцем понад 10 робочих днів,
сплачується штраф в розмірі 100% від
неоплаченої суми (п. 6.4. договору).

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 280,26 грн. пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання в період з 25.11.2013 р. по
13.02.2014 р.

Відповідач не надав доказів
відсутності своєї вини в несвоєчасній
оплаті боргу.

Вимоги позивача по стягненню пені
підлягають частковому задоволенню,
оскільки позивачем при нарахуванні
пені невірно визначено момент настання
права вимоги. Пеня, належна до
стягнення становить 273,19 грн. за період
прострочення виконання грошового
зобов'язання з 27.11.2013 р. по 13.02.2014 р.. В
решті вимог по стягненню пені в позові
має бути відмовлено.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 9709,41 грн. штрафу за
прострочку платежу понад 10 днів, згідно
п. 6.4. договору.

Відповідач не надав доказів
відсутності своєї вини в несвоєчасній
оплаті вартості товару.

Одночасне стягнення з учасника
господарських правовідносин , який
порушив господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу
України пеня та штраф є формами
неустойки, а відповідно до ст. 230
Господарського кодексу України -
видами штрафних санкцій, тобто не є
окремими та самостійними видами
юридичної відповідальності. У межах
одного виду відповідальності може
застосовуватись різний набір санкцій
(постанова Верховного суду України від
27.04.2012 р.).

Відповідно до ст. 3 та ч. 3 ст. 509
Цивільного кодексу України загальними
засадами цивільного законодавства та,
водночас, засадами на яких має
ґрунтуватися зобов'язання між
сторонами є добросовісність,
розумність і справедливість.

Статтею 233 Господарського кодексу
України, передбачено, якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно зі збитками, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
береться до уваги ступінь виконання
зобов'язання, майновий стан боржника та
інші інтереси, які заслуговують на
увагу.

Таким чином, керуючись ст. 233
Господарського кодексу України, ст. 551
Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 83
Господарського процесуального
кодексу України, оскільки, сума
штрафних санкцій перевищує суму
заборгованості, суд вважає за
необхідне та справедливе зменшити
суму штрафу на 273,19 грн. обмеживши
штрафні санкції розміром суми боргу.

Таким чином, вимоги позивача по
стягненню штрафу підлягають
задоволенню в розмірі 9436,22 грн. В решті
вимог по стягненню штрафу в позові має
бути відмовлено.

Відповідно до ст.. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 71,85 грн. інфляційних за
період з 25 листопада 2013 року по 13
лютого 2014 р., включно.

Вимоги позивача по стягненню
інфляційних підлягають частковому
задоволенню в сумі 68,06 грн., оскільки
при нарахуванні інфляційних позивачем
не враховано наступне: сума боргу з
урахуванням індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція) (постанова Вищого
господарського суду України від 05.04.2011 N
23/466 та лист Верховного Суду України
"Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" від 03.04.97 N
62-97р).При застосуванні індексу інфляції
слід мати на увазі, що індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця (постанова
Вищого господарського суду України від
01.02.2012 N 52/30). Відповідач, згідно з
умовами договору, повинен був оплатити
товар до 26.11.2013 р., відповідно,
прострочення виконання грошового
зобов'язання настало з 27.11.2013 р.

Позивач просить стягнути з відповідача
понесені судові витрати у вигляді
правової допомоги/ витрат на оплату
послуг адвоката в сумі 300 грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1.2., 1.2.1. договору про
надання правової допомоги № 001/14-гс
від 17.01.2014 р. адвокат приймає на себе
виконання наступних видів обов'язків
по наданню правових послуг: підготовка
позовної заяви до господарського суду
Чернігівської області про стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за отриманий
товар згідно договору поставки товару
№ 111 від 01.01.2013 року.

Вартість послуг адвоката сплачена
позивачем в розмірі 300,00 грн., що
підтверджується квитанцією про
прийняття коштів за виконані роботи
згідно договору про надання правової
допомоги № 001/14-гс від 17.01.2014, що додана
до матеріалів справи.

Судові витрати в сумі 300,00 грн. по оплаті
послуг адвоката пов'язані з розглядом
справи, покладаються на відповідача.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на сторін
пропорційно задоволеним позовним
вимогам згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 509,525,526,550,551,611,712
Цивільного кодексу України, ст. ст. 49,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

1. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, код НОМЕР_1, АДРЕСА_2
(р. НОМЕР_2 в АТ «Імексбанк», МФО 328384) на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, код НОМЕР_3, АДРЕСА_1 (р. НОМЕР_4 в
ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) 9709,41 грн.
боргу, 273,19 грн. пені, 9436,22 грн. штрафу, 68,06
грн. інфляційних, 300 грн. витрат на
послуги адвоката, 1826,00 грн. судового
збору.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

2. В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 03.03.2014 р.

Суддя
Н.О. Скорик