КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р. Справа№ 910/20628/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Цимбровська Ю.О.,

від відповідача -не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лотуре-Агро" від
09.12.2013

на рішення господарського суду міста
Києва від 26.11.2013

у справі №910/20628/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС", м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Лотуре-Агро", м. Київ

про стягнення 673398грн.78коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.11.2013 (суддя Сівакова В.В.)
частково задоволено позов ТОВ
"ДПЗКУ-МТС" та стягнуто з ТОВ
"Лотуре-Агро" 607716грн.33коп.
заборгованості за надані позивачем
послуги по збиранню врожаю
сільгоспкультур згідно укладеного
сторонами договору №КО-ДН-1 від 14.05.2012
та 20085грн.50коп. - 3 % річних. Суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача основного боргу та 3 %
річних, оскільки відповідачем не
оплачено надані позивачем послуги. При
цьому судом відмовлено в стягненні з
відповідача пені в зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач просив його скасувати в
частині задоволення позовних вимог, в
задоволення позову відмовити повністю.
Апелянт вважає, що судом не було
належним чином перевірено розрахунок
заборгованості відповідача. За
розрахунком відповідача сума боргу
становить 874554грн.33коп., а не
607716грн.33коп. Крім того, зазначає
скаржник, судом не з'ясовано правовий
механізм вирішення спору з врахуванням
п. 1.4 договору щодо права позивача на
купівлю (придбання) зібраного врожаю з
наступним взаємозаліком
заборгованості між сторонами.

В наданих суду додаткових поясненнях
позивач вказав на законність рішення
суду першої інстанції.

Враховуючи викладені в апеляційній
скарзі заперечення ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 було зобов'язано відповідача
надати суду докази виконання своїх
зобов'язань по договору від 14.05.2012 з
розрахунком вартості виконаних робіт,
річних та пені, сумою оплати їх коштами
та вартістю сільгосппродукції
(заліком). Проте, відповідач вимоги
вказаної ухвали суду не виконав. В
судовому засіданні апеляційної
інстанції 03.02.2014 присутнім
представником відповідача заявлено
усне клопотання про відкладення
розгляду справи, в зв'язку з
необхідністю ознайомлення з
матеріалами справи та надання
додаткових пояснень по суті спору.
Судом було задоволено вказане
клопотання та відкладено розгляд
справи на 24.02.2014.

В судове засідання апеляційної
інстанції 24.02.2014 представник
відповідача не з'явився, будь-яких
додаткових пояснень щодо суті спору не
надав.

Неявка відповідача не перешкоджає
розгляду скарги. Подальше ж
відкладення призведе до затягування її
розгляду, а тому постанова приймається
за наявними в справі матеріалами, яких
достатньо для повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутнього
представника позивача, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

14.05.2012 між ТОВ "ДПЗКУ - МТС" (виконавець)
та ТОВ "Лотуре-Агро" (замовник) укладено
договір № КО-ДН-1, відповідно до умов
якого виконавець зобов'язується
виконати сільськогосподарські роботи
по збиранню врожаю сільгоспкультур на
пальному замовника - за кількістю,
якістю, в строки та на умовах, що
наведені в договорі, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконані роботи.

Згідно пункту 1.2 договору загальний
обсяг робіт по збиранню врожаю
зернових (пшениця, жито, ячмінь) складає
10 000 га, загальна вартість яких складає 2
600 000грн.

Відповідно до п. 3.2. договору загальна
вартість виконаних робіт (сум до
сплати) обчислюється з актів
передачі-приймання виконаних робіт, що
підписані сторонами.

Позивачем виконано роботи на загальну
суму 1 223 716грн., що підтверджується
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг), які підписані та скріплені
печатками обох сторін, а саме: № 1785 від
03.08.2012 на суму 266 838грн., № 1786 від 03.08.2012 на
суму 401050грн., № 2187 від 22.08.2012 на суму 289
380грн., № 2299 від 10.09.2012 на суму 179 348грн., №
2392 від 17.09.2012 на суму 87100грн.

Пунктом 3.3. договору визначено, що
оплата здійснюється перерахуванням
грошових коштів на поточний рахунок
виконавця на підставі актів
передачі-приймання виконаних робіт в
строк не пізніше ніж через 5 (п'ять)
робочих днів з дати підписання
відповідного акту передачі-приймання
виконаних робіт.

Виконані позивачем роботи
відповідачем оплачені частково, а саме:
в сумі 266838грн. оплачено роботи по акту
№1785 від 03.08.2012 та в сумі 349161грн.67коп.
оплачено роботи по акту №1786 від 03.08.2012,
що підтверджується наданими позивачем
витягами з банківських виписок.

Таким чином заборгованість
відповідача становить 607716грн.33коп.

Враховуючи те, що замовник в порушення
взятих на себе зобов'язань за договором
вартість наданих послуг у визначений
договором строк не виконав, позивач
звернувся з позовом до суду про
стягнення 607716грн.33коп. заборгованості,
45596грн.95коп. пені та 20 085грн.50коп. - 3%
річних.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
визначає, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Вищевказані акти наданих послуг
підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
печатками останніх, у зв'язку з чим
приймаються судом як належний доказ, що
підтверджує виконання позивачем
договірних зобов'язань.

Так, умовами договору визначено строк
виконання зобов'язання в частині
оплати за договором, а саме: пунктом 3.3
договору передбачено, що оплата
замовником наданих послуг
здійснюється у термін до 5-ти днів з
моменту підписання актів
передачі-приймання виконаних робіт
(наданих послуг). Проте, відповідач
повністю не оплатив виконані позивачем
роботи по вищевказаних актах.

За викладених обставин апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача 607716грн.33коп.
заборгованості за надані позивачем
послуги.

Крім того, правомірно задоволено судом
і позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача 20085грн.50коп. - 3 % річних,
відповідно до вимог ст. 625 ЦК України та
відмовлено в стягненні пені, в зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

В поданій скарзі відповідач зазначає,
що судом не було належним чином
перевірено розрахунок заборгованості
відповідача. За розрахунком
відповідача сума боргу становить
874554грн.33коп., а не 607716грн.33коп. Проте, як
зазначено вище, власного розрахунку
вартості виконаних робіт на вимогу
суду відповідач не надав. При цьому, як
вбачається з апеляційної скарги,
відповідачем при обчисленні суми
заборгованості не враховано власну
оплату виконаних робіт в сумі 226838грн.
по акту №1785 від 03.08.2012.

Що стосується заперечень про те, що
судом не з'ясовано правовий механізм
вирішення спору з врахуванням п. 1.4
договору щодо права позивача на
купівлю (придбання) зібраного врожаю з
наступним взаємозаліком
заборгованості між сторонами, то такі
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду або несплати
заборгованості, оскільки даним пунктом
договору передбачено право позивача, а
не обов'язок. Крім того, відповідач не
надав суду доказів наявності в нього
товару для можливої передачі позивачу
на умовах п. 1.4 договору.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги. Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на фактичних обставинах та
матеріалах справи, прийняте відповідно
до норм чинного законодавства, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 26.11.2013 у справі №910/20628/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лотуре-Агро" - без
задоволення.

2. Справу № 910/20628/13 повернути
господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Е.О. Шевченко