ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року справа №
919/04/14Господарський суд міста
Севастополя у складі судді
Сімоходської Д.О., розглянувши
матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк"

(вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м.
Дніпропетровськ, 49094)

(а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юсткомсервис"

(вул. Мачтова, буд. 4, кв. 18 м.
Севастополь, 99002)

про стягнення заборгованості у сумі
21709,08 грн,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"ПриватБанк" (далі - позивач) звернулося
до господарського суду міста
Севастополя із позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юсткомсервис" (далі -
відповідач) про стягнення
заборгованості у розмірі 21709,08 грн з
яких: 8200,00 грн - заборгованість по
кредиту, 8024,31 грн - заборгованість по
процентах, 3787,37 грн - пеня, 1697,40 грн -
комісія за користування кредитом.

Позовні вимоги з посиланням на норми
статей 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу
України, статтю 193 Господарського
кодексу України обґрунтовані
невиконанням відповідачем прийнятих
на себе зобов'язань за Договором
банківського обслуговування від 22.07.2011,
який складається з заяви про відкриття
поточного рахунку, Умов та Правил
надання банківських послуг та тарифів
Банку.

Ухвалою від 09.01.2014 позовна заява
прийнята до розгляду та порушено
провадження у справі.

Розгляд справи відкладався відповідно
до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідач в судове засідання явку
уповноваженого представника не
забезпечив, про причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвал суду від 09.01.2014
та 22.01.2014 не виконав, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
своєчасно та належним чином
(повернення поштових відправлень від
12.01.2014 з відміткою причини повернення:
"за закінченням терміну зберігання").

У абзаці третьому пункту 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011 (зі
змінами) передбачено, що у разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до відомостей з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, розміщених
на офіційному веб-сайті розпорядника
Єдиного державного реєстру місцем
знаходження Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юсткомсервис" є: вул.
Мачтова, буд. 4, кв. 18 м. Севастополь, 99002.

Аналогічна за своїм змістом інформація
міститься у Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії А00
№282711.

Копії ухвал було надіслано судом
відповідачу за вищевказаною адресою.
Таким чином, про час та місце розгляду
справи він був повідомлений належним
чином та своєчасно.

12.02.2014 позивач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, проте представник позивача
у судовому засіданні 31.01.2014 позовні
вимоги підтримав повністю та наполягав
на їх задоволенні на підставах,
викладених у позовній заяві.

Відповідач не скористався правом,
наданим йому статтею 59 Господарського
кодексу України: не надав суду відзив
на позовну заяву та документи, що
підтверджують заперечення проти
позову.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011 (зі
змінами) у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

З урахуванням викладеного, оскільки
явка учасників процесу обов'язковою не
визнавалась, а матеріали справи
достатньо характеризують спірні
правовідносини, підстави для
відкладення розгляду справи відсутні.

З огляду на зазначене, суд розглядає
справу відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши надані докази, перевіривши
матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

22.07.2011 між Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"Приватбанк" в особі Севастопольської
філії Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" (далі - Банк) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Юсткомсервис" (далі - Клієнт) був
підписаний Договір банківського
обслуговування, згідно якого позивач
відкрив відповідачу поточний рахунок
№0001 (далі - Договір), відповідно до
умов якого Банк при наявності вільних
грошових ресурсів здійснює
обслуговування кредитного ліміту
клієнта за рахунок кредитних коштів в
рамках ліміту, про розміри якого Банк
оповіщає клієнта на свій розсуд або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банку та
клієнта. Порядок встановлення, зміни
ліміту, погашення заборгованості та
розмір відсоткової ставки,
користування кредитним лімітом
регламентується умовами та правилами
надання банківських послуг та тарифів
банка, розміщених в мережі Інтернет на
сайті www.privatbank.ua (далі - Правила), які
разом з цією анкетою (заявою) складають
договір банківського обслуговування.

Як вбачається з Заяви про відкриття
поточного рахунку та картки зі
зразками підписів та відтисків
печатки, Клієнт, підписавши цю заяву,
погоджується з умовами та правилами
надання банківських послуг, у тому
числі з умовами та правилами
обслуговування по розрахунковим
картам (розташованих на сайті банку
www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua),
тарифами банку, які разом з цією заявою
та карткою зі зразками підпису та
відтиску печатки складають договір
банківського обслуговування. Своїм
підписом клієнт приєднується та
зобов'язується виконувати умови,
викладені в умовах та правилах надання
банківських послуг, тарифах
ПриватБанку - договорі банківського
обслуговування в цілому. Відносини між
Банком та Клієнтом можуть вирішуватись
як шляхом підписання окремих угод або
додаткових угод до Договору, так і
шляхом обміну інформацією відносно
банківського обслуговування з
клієнтом через web-сайти банку www.privatbank.ua
та http://client-bank.privatbank.ua чи інший Інтернет
SMS-ресурс, зазначений банком (а.с. 31).

Згідно Розділу 1 Правил, розміщених на
web-сайті банку http://www.privatbank.ua, ці Правила
є публічною офертою, що містять умови
та правила надання послуг банком його
клієнтам. Таким чином, клієнт отримує
доступ до всіх без виключення послуг
ПриватБанку.

Розділом 3.18. Правил передбачені умови
обслуговування кредитних лімітів на
поточних рахунках корпоративних
клієнтів.

Згідно пункту 3.18.1.1. Правил кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів і
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта.

Кредитний ліміт, відповідно до пункту
3.18.1.5. Правил, є сумою грошових коштів, в
межах яких Банк здійснює оплату
розрахункових документів Клієнта
понад залишку грошових коштів на його
поточному рахунку.

Ліміт може бути змінений Банком в
односторонньому порядку,
передбаченому умовами та правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши Угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна Ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (пункт 3.18.1.6
Правил).

Згідно пункту 3.18.1.8. Правил проведення
платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або в
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки", або в формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або
в формі обміну паперовою або
електронною інформацією, або в
будь-якій іншій формі. При порушенні
Клієнтом будь-якого із обов'язків,
передбачених "Умовами і правилами
надання банківських послуг", Банк на
власний розсуд, має право змінити умови
кредитування, встановивши інший строк
повернення кредиту. При належному
виконанні Клієнтом обов'язків,
передбачених "Умовами і правилами
надання банківських послуг",
проведення платежів Клієнта в порядку
обслуговування Ліміту може бути
продовжено Банком на той же строк.

Відповідно до умов пункту 3.18.1.11. Правил
період безперервного користування
кредитом є період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку. Період
безперервного користування "кредитним
лімітом на поточному рахунку" - не більш
35 днів. Початком періоду безперервного
користування кредитом вважається
перший день, починаючи з якого
безперервно здійснюється дебетове
сальдо на поточному рахунку Клієнта
при закритті банківського дня.
Зменшення чи збільшення
заборгованості за кредитом в цей
період не впливають на зміни дати
початку періоду безперервного
користування кредитом. Датою
закінчення періоду безперервного
користування кредитом вважається день,
по закінченню якого на поточному
рахунку зафіксовано нульове дебетове
сальдо.

Пунктом 3.18.1.12. Правил для підрахування
процентів за користування кредитним
лімітом встановлюється
диференційована процентна ставка.
Процентна ставка до розрахунку
залежить від строку існування
непогашеного залишку за кредитом.
Процентна ставка може бути змінена
Банком в порядку, передбаченому цим
розділом Правил.

Відповідно до пунктів 3.18.2.2.2., 3.18.2.2.3. та
3.18.2.2.5. Правил Клієнт зобов'язується
сплатити відсотки за весь час
фактичного користування кредитом
відповідно до пунктів 3.18.4.1., 3.18.4.2.,
3.18.4.3., проводити погашення кредиту,
отриманого в межах встановленого
ліміту, не пізніше строку закінчення
періоду безперервного користування
кредитом, встановленого пунктом 3.18.1.11.
Правил та повернути кредит в строки,
передбачені пунктами 3.18.1.10., 3.18.2.3.4.,
3.18.2.2.17. Правил.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачу був встановлений
кредитний ліміт на поточний рахунок в
розмірі 8 200,00 грн зі сплатою 24% річних на
суму залишку по кредиту. Проведення
платежів відповідачем в порядку
обслуговування кредитного ліміту
здійснюється протягом одного року з
моменту підписання Договору.

Згідно пунктів 3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2. та 3.18.4.1.3.
Правил, нарахування відсотків
проводиться наступним чином:

- за період користування кредитом
з моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню), розрахунок
відсотків здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості;

- при необнулінні дебетового
сальдо в одну з дат періоду, в якому
дебетове сальдо підлягає обнулінню,
протягом 90 днів з останньої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, Клієнт сплачує
Банку за користування кредитом
відсотки в розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнулінню;

- у разі непогашення кредиту
протягом 90 днів з дати закінчення
періоду, в який дебетове сальдо
підлягало обнулінню, починаючи з 91-го
дня після дати закінчення періоду, в
який дебетове сальдо підлягало
обнулінню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
клієнта з погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
Клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань Клієнт сплачує Банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 48% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У випадку
порушення Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань та при реалізації
права Банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами та правилами
надання банківських послуг, Клієнт
сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочки. Сплата пені здійснюється
від дня, наступного за датою порушення
зобов'язання.

Відповідно до пункту 3.18.2.3.4. Правил Банк
має право при порушені Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами та правилами
надання банківських послуг змінити
умови кредитування - вимагати від
Клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі.

Згідно пункту 3.18.4.4. правил, Клієнт
сплачує Банку винагороду за
використання Ліміту відповідно до
пунктів 3.18.1.6., 3.18.2.3.2. 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць у порядку,
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає Банку здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків. Сплата
винагороди здійснюється в гривні. У
випадку, якщо кредит видається в
іноземній валюті, винагорода
сплачується в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.

Як вбачається з матеріалів справи,
відкритим позивачем кредитним лімітом
відповідач користувався з 15.08.2011, проте
належним чином свої зобов'язання за
Договором не виконував, кредит в
порядку та сумах, зазначених вище, не
погашав, у зв'язку з чим кредит
вважається простроченим в сумі 8200,00
грн.

Крім того, відповідачу було нараховано
24% річних на суму залишку непогашеної
заборгованості. Оскільки сума кредиту
вважається простроченою, а грошові
зобов'язання по погашенню
заборгованості порушеними, згідно
пункту 3.18.4.1.3. Договору Клієнт з 28.11.2011
сплачує Банку проценти у розмірі 48%
річних від залишку непогашеної
заборгованості.

Отже, у відповідача перед позивачем
виникла заборгованість по сплаті
процентів у розмірі 8024,31 грн та
заборгованість по комісії у сумі 1697,40
грн.

17.10.2013 позивачем на адресу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Юсткомсервис" була направлена
претензія (вих.№10221SE00S191) з вимогою
сплатити заборгованість за Договором,
яка залишена без задоволення (а.с. 51-52).

За приписами частини першої статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Аналогічні
положення містяться у статтях 525, 526
Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 634 Цивільного
кодексу України визначено, що
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини третьої статті 346
Господарського кодексу України
кредити надаються банком під відсоток.
Надання безвідсоткових кредитів
забороняється, крім випадків,
передбачених законом.

Із наведеною нормою узгоджується
частина перша статті 1054 Цивільного
кодексу України, якою передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 Цивільного
кодексу України встановлено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Згідно статтею 1049 Цивільного кодексу
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій саме сумі, що
були йому передані позикодавцем) у
строк та порядку, що встановлені
договором.

Перевіривши розрахунки заборгованості
за кредитом та по процентах, надані
позивачем, суд дійшов висновку, що він
відповідає умовам Договору, вимогам
чинного законодавства та фактичним
обставинам справи, а тому позовні
вимоги є обґрунтованими і підлягають
задоволенню в повному обсязі, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованості по
кредиту в розмірі 8200,00 грн,
заборгованість по процентах у розмірі
8024,31 грн та комісія за користування
кредитом у розмірі 1697,40 грн.

Позивач просить також стягнути з
відповідача пеню у загальному розмірі
3787,37 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною третьою статті 549 Цивільного
кодексу України встановлено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.18.5.1. Правил, при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань зі сплати відсотків за
користування кредитом, термінів
повернення кредиту, винагороди Клієнт
сплачує Банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу. А в разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню в
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3., від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
в гривні. У разі якщо кредит надавався в
іноземній валюті, пеня сплачується в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
на дату сплати.

Згідно пункту 3.18.5.4. Правил нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбачених п. 3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3., здійснюється протягом 3-х
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом.

Відповідно до пункту 3.18.5.7. Правил
строки позовної давності на вимогу про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до частини першої статті 231
Господарського кодексу України
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Стаття 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати розміру подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини
між платниками і одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовано Законом
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань".

Отже, яким би способом не визначався в
договорі розмір пені, він не може
перевищувати той розмір, який
установлено законом як граничний,
тобто за прострочення платежу за
договором може бути стягнуто лише пеню,
сума якої не перевищує ту, що обчислено
на підставі подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Наданий позивачем розрахунок пені
перевірений судом та визнаний вірним, а
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача пені у сумі 3787,37 грн такими,
що підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 21709,08 грн з яких: 8200,00
грн - заборгованість по кредиту, 8024,31
грн - заборгованість по процентах, 3787,37
грн - пеня, 1697,40 грн - комісія за
користування кредитом.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються судом на відповідача
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82-85, 115-116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юсткомсервис" (вул.
Мачтова, буд. 4, кв. 18 м. Севастополь, 99002,
, відомості про
розрахункові рахунки у матеріалах
справи відсутні) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" (наб. Перемоги, 50, м.
Дніпропетровськ, 49094;
відомості про розрахункові рахунки у
матеріалах справи відсутні)
заборгованість у розмірі 21709,08 грн, з
яких: 8200,00 грн - заборгованість по
кредиту, 8024,31 грн - заборгованість по
процентах, 3787,37 грн - пеня, 1697,40 грн -
комісія за користування кредитом, а
також витрати по сплаті судового збору
у розмірі 1720,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.02.2014.

Суддя
Д.О.
Сімоходська

919/04/14/3787/14