ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р.
Справа № 5023/5182/12

ККолегія суддів у складі:
головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя

Гетьман Р.А., суддя Плахов О.В.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", м.
Київ (вх. №3426Х/2-5) на рішення
господарського суду Харківської
області від 15.10.2013 р. по справі № 5023/5182/12

за позовом ТОВ "Макрус ЛТД", м.
Хмельницький

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Городецький С.Л., м.
Хмельницький

до ПАТ "Дельта Банк", м. Київ

про визнання поруки такою, що
припинена, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ТОВ "Макрус Лтд", м.
Хмельницький, звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просив визнати поруку за договором від
19.06.2007р., укладеного між ним та АКІБ
"УкрСиббанк", м. Харків такою, що
припинена.

В процесі розгляду справи судом в
якості відповідача залучено ПАТ
"Дельта Банк", м. Київ, та в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Городецького С.Л., м.
Хмельницький

Рішенням господарського суду
Харківської області (суддя Аюпова Р.М.)
від 15.10.2013 р. по справі № 5023/5182/12 в
задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
з посиланням на ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 553, 554,
559, 598, 564, 626, 628, 629, 1054 Цивільного кодексу
України, ст. 173, 174, 179, 345 Господарського
кодексу України мотивоване тим, що у
зобов'язаннях, в яких бере участь
поручитель, збільшення кредитної
процентної ставки навіть за згодою
банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком, тому
господарський суд першої інстанції
задовольнив позов у повному обсязі.

Відповідач з рішенням господарського
суду не погоджується, вважає його
незаконним та необґрунтованим, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати та прийняти нове,
яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що
відповідно до п.1.1 та п.1.2 договору
поруки, поручитель зобов'язується
перед кредитором відповідати за
невиконання боржником його зобов'язань
перед кредитором, що виникли з договору
про надання споживчого кредиту від
19.06.2007р. №0 в повному обсязі, як
існуючих в теперішній час та і тих, що
можуть виникнути в майбутньому.
Поручителю добре відомі усі умови
договору про надання споживчого
кредиту, а матеріали справи містять
підтвердження повідомлення поручителя
про підвищення процентної ставки за
використання кредитних коштів на 3
відсотки, зокрема, таким
підтвердженням є лист №96997 від 17.07.2008р.,
№32953 від 07.06.2008р., а також списки
згрупованих відправлень №288 та №311.

Крім того, на думку апелянта зміна
розміру процентної ставки за
користування кредитними коштами
охоплюється зобов'язання та є
невід'ємною частиною такого
зобов'язання, яке виникло між банком та
позичальником на підставі та у зв'язку
з укладенням кредитного договору.

Позивач надав відзив (вх. 11438 від
02.12.2013р.) на апеляційну скаргу
відповідача, в якому просить рішення
господарського суду Харківської
області від 15.10.2013р. у справі №5023/5182/12
залишити без змін, апеляційну скаргу -
без задоволення, посилаючись на те, що
договором поруки від 19.06.2007р.
передбачено, що банк не вправі без
згоди поручителя змінювати умови
основного договору з боржником, якщо
внаслідок цього збільшується обсяг
відповідальності поручителя. Всупереч
умов договору поруки, без згоди
поручителя банк збільшив розмір
процентної ставки за користування
кредитом, що підтверджується
довідкою-розрахунком заборгованості
по процентам за користування кредитом
та листами, у зв'язку з чим значною
мірою збільшився розмір
відповідальності поручителя, що
відповідно до ст. 559 ЦК України є
підставою припинення поруки.

При цьому під «згодою поручителя»
сторони розуміють візування
поручителем змін до кредитного
договору (шляхом проставляння підпису
уповноваженої особи та печатки
поручителя, якщо останній є юридичною
особою) та/або укладення поручителем
додаткової угоди до цього договору
щодо внесення відповідних змін.

Розпорядженням голови суду від 13.01.2014р.
змінено склад колегії суддів у зв'язку
з відпусткою судді Шутенко І.А. та
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя
Гетьман Р.А., суддя Плахов О.В.

У судове засідання 12.02.2014р.
представники сторін не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили.
Враховуючи належне повідомлення
сторін про час та місце засідання суду,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу за
відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та докази на їх підтвердження, їх
юридичну оцінку, правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом 19.06.2007р. між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк" та Городецьким Сергієм
Леонідовичем (позичальник) укладено
договір про надання споживчого кредиту
№0, відповідно до якого банк
зобов'язався надати позичальнику
кредитні кошти в іноземній валюті в
сумі 198000,00 доларів США, а позичальник
зобов'язався прийняти, належним чином
використовувати і повернути банку
кредитні кошти (кредит) та сплатити
плату за кредит у порядку та на умовах,
зазначених у даному договорі (т. 1, а.с.
13-15).

Відповідно до пункту 1.3.1 договору про
надання споживчого кредиту сторони
узгодили, що за користування
кредитними коштами протягом перших 30
календарних днів, рахуючи з дати видачі
кредиту, процентна ставка
встановлюється у розмірі 12,5% річних.
Після закінчення цього строку та
кожного наступного місяця
кредитування розмір процентної ставки
підлягає перегляду відповідно до умов
договору. У випадку, якщо банк не
повідомив позичальника про
встановлення нового розміру
процентної ставки на наступний місяць
строку кредитування відповідно до умов
договору, застосовується розмір
процентної ставки, діючий за цим
договором в попередньому місяці.

Пунктом 1.3.2 договору сторони також
домовились, що за умовами цього
договору може бути встановлений новий
розмір процентної ставки за
користування кредитом у разі настання
будь - якої із обставин, передбачених ч.1
п.5.2 договору.

Розділом 5 «Порядок зміни процентної
ставки» кредитного договору від
19.06.2007р. №0 сторони погодили
порядок зміни відсоткової ставки, що
полягає в направленні банком на адресу
позичальника не пізніш ніж за 14
календарних днів до дати збільшення
процентної ставки відповідного
повідомлення, у якому зазначається
розмір відсоткової ставки, що
встановлюється за користування
кредитними коштами та дату, з якої така
ставка починає діяти. Новий розмір
процентної ставки за кредитним
договором починає застосовуватись з
дати, що буде вказана у повідомленні
банку до позичальника, без укладення
сторонами відповідної угоди про
внесення змін до цього договору (ч.2 п. 5.2
кредитного договору).

19.06.2007р. між АКІБ "УкрСиббанк" та ТОВ
"Макрус ЛТД" (поручитель) укладено
договір поруки в забезпечення
виконання зобов'язань позичальника,
відповідно до п. 1.1 якого поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати за невиконання
Городецьким Сергієм Леонідовичем усіх
його зобов'язань перед кредитором, що
виникли з договору про надання
споживчого кредиту №0 від 19.06.2007
року, укладеного між кредитором та
боржником, в повному обсязі як існуючих
в теперішній час так і тих, що можуть
виникнути в майбутньому (т. 1 а.с. 12).

Відповідно до п. 1.3 Договору поруки
поручитель (позивач) відповідає перед
кредитором (відповідач) у тому ж обсязі,
що і боржник, за всіма зобов'язаннями
останнього за основним договором,
включаючи повернення основної суми
боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу),
сплату процентів, комісій,
відшкодування можливих збитків, сплату
пені та інших штрафних санкцій,
передбачених умовами основного
договору.

Згідно з п. 2.1 договору кредитор не
вправі без згоди поручителя змінювати
умови основного договору з боржником,
внаслідок чого збільшується обсяг
відповідальності поручителя. Під
«згодою поручителя» сторони розуміють
візування поручителем змін до
основного договору (шляхом
проставляння, підпису уповноваженої
особи та печатки поручителя, якщо
останній є юридичною особою) та/або
отримання його письмової згоди з
такими змінами та/або шляхом обміну
листами, факсимільними повідомленнями
та/або укладання поручителем
додаткової угоди до цього договору
щодо внесення відповідних змін.

Цей договір набрав чинності з моменту
його підписання обома сторонами та діє
до повного припинення всіх зобов'язань
боржника за основним договором (п. 3.1
договору поруки).

08.12.2011р. між ПАТ "УкрCиббанк" та ПАТ
"Дельта Банк" укладено договір купівлі -
продажу прав вимоги за кредитами,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Шевченко Д.Г., в тому числі за
зобов'язанням, яке виникло на підставі
Договору про надання Городецькому С.Л.
споживчого кредиту №0 від 19.06.2007
року. При цьому всі матеріали
відповідної кредитної справи були
передані новому кредитору. У зв'язку з
вищенаведеними обставинами замінено
відповідача, замість ПАТ "УкрСиббанк"
залучено у справі його правонаступника
- Публічне акціонерне товариство
"Дельта Банк"(т.1 а.с. 48-50).

ТОВ "МАКРУС ЛТД" звернулося до
господарського суду з позовною заявою
про визнання поруки за договором від
19.06.2007р., укладеного між ним та АКІБ
"УкрСиббанк", такою, що припинена.

28.02.2013р. господарським судом
Харківської області прийнято рішення,
яке залишено без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 23.05.2013р., яким в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.07.2013р. постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 23.05.2013р. та
рішення господарського суду
Харківської області від 28.02.2013р.
скасовано, справу передано на новий
розгляд до господарського суду
Харківської області.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 15.10.2013р. позов
задоволено повністю з підстав,
визначених вище.

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Предметом спору у даній справі є
визнання поруки за договором від
19.06.2007р., укладеним між АКІБ
«УкрСиббанк» та ТОВ «МАКРУС ЛТД»,
такою, що припинилась.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, у липні 2008 року відповідач без його
(поручителя) згоди збільшив розмір
процентної ставки за користування
кредитом з 12,5% до 15,5%, що
підтверджується довідкою-розрахунком
заборгованості по процентах за
користування кредитом, чим, на його
думку, значною мірою збільшилась його
відповідальність як поручителя, що у
відповідності до ст.559ЦК України є
підставою для припинення поруки.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, положення яких
кореспондуються з нормами ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Статтею 553 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

Частиною 1 ст. 554 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що порука є спеціальним заходом
майнового характеру, спрямованим на
забезпечення виконання основного
зобов'язання, чим обумовлюється
додатковий характер поруки стосовно
основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що
встановлює зобов'язальні
правовідносини між особою, яка
забезпечує виконання зобов'язання
боржника, та кредитором боржника.

Частиною 2 ст. 553 Цивільного кодексу
України встановлено, що порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

В зв'язку з цим, обсяг зобов'язань
поручителя визначається як умовами
договору поруки, так і умовами
основного договору, яким визначено
обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

На поруку поширюються загальні умови
виконання зобов'язань, визначені
чинним законодавством, відповідно до
яких зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону та
договору, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного
кодексу України, порука припиняється,
зокрема, у разі зміни зобов'язання без
згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Тобто, вказана норма пов'язує
припинення договору поруки із зміною
основного зобов'язання за відсутності
згоди поручителя на таку зміну та за
умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя, а не зі
зміною будь-яких умов основного
зобов'язання забезпеченого порукою.

Однак, апелянт вважає, що направлення
на адресу поручителя листів АКІБ
«УкрСиббанк» від 17.07.2008р. №96997ДР та від
07.06.2008р. №32953 (т. 2 а.с. 141-142), якими
поручителя повідомлялося про
збільшення процентної ставки за
договором, є доказом надання згоди
поручителя на збільшення розміру
процентної ставки.

Такі висновки апелянта, на думку
колегії суддів, є безпідставними та
необґрунтованими з огляду на наступне.

Вищезазначені листи є лише
повідомленням поручителя про таке
збільшення, а згодою поручителя,
відповідно до умов договору, є
візування поручителем змін до
основного договору (шляхом
проставляння, підпису уповноваженої
особи та печатки поручителя, якщо
останній є юридичною особою) та/або
отримання його письмової згоди з
такими змінами та/або шляхом обміну
листами, факсимільними повідомленнями
та/або укладання поручителем
додаткової угоди до цього договору
щодо внесення відповідних змін (п. 2.1
договору).

Відповідно до абз. 2 п. 22 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" від 30.03.2012 № 5,
якщо в договорі поруки можливість
зміни розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати без
додаткового повідомлення поручителя
та укладення окремої угоди сторонами
не узгоджені, а з обставин справи не
вбачається інформованості поручителя
і його згоди на збільшення розміру його
відповідальності, то відповідно до
положень частини першої статті 559 ЦК
порука припиняється у разі зміни
основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Зміна умов зобов'язання забезпеченого
порукою без згоди поручителя може
припинити поруку лише у випадку, коли
зазначене призвело до збільшення
обсягу відповідальності поручителя за
основним кредитним зобов'язанням.

Зміна основного зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну у разі збільшення обсягу його
відповідальності є підставою для
припинення договору поруки.

У зобов'язаннях за кредитними
договорами, виконання яких
забезпечується порукою, збільшення
кредитної процентної ставки за згодою
кредитора та боржника, але за
відсутності погодження з поручителем
або відповідної умови в договорі
поруки, виключає відповідальність
поручителя перед кредитором за
порушення зобов'язання боржником.

З огляду на викладене, збільшення АКІБ
«УкрСиббанк» розміру процентної
ставки за користування кредитними
коштами за договором про надання
споживчого кредиту від 19.06.2007р.
здійснено без погодження з
поручителем, чим і порушено вимоги п. 2.1
договору поруки від 19.06.2007р. та призвело
до збільшення обсягу відповідальності
поручителя ТОВ «Макрус ЛТД», що
відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу
України є підставою для визнання
поруки такою, що припинена.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ст.36 ГПК
України).

Згідно зі ст.43ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновками господарського суду
Харківської області про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження при
апеляційному перегляді справи та не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення у даній справі, у
зв'язку з чим рішення господарського
суду Харківської області від 15.10.2013р. у
справі №5023/5182/12 слід залишити без змін,
апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» -
без задоволення.

Керуючись ст. 99, п.1 ч.1 ст.103, ст.105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", м.
Київ, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 15.10.2013р. у
справі № 5023/5182/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 13.02.2014
р.

Головуючий суддя
Л.М. Здоровко

Суддя
Р.А. Гетьман

Суддя
О.В. Плахов