номер провадження справи 10/112/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2014
Справа № 908/4255/13

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енерго Сила" (69035, м.
Запоріжжя, вул. Південноукраїнська,
буд. 11, кв. 19);

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Система - 2010" (69096, м.
Запоріжжя, вул. Чуйкова, буд. 18-А, кв. 122);

про стягнення 2617,55 грн.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Косаревська О. М., на
підставі довіреності № 1 від 16.01.2014 р.;

від відповідача - не з'явився.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енерго Сила", м.
Запоріжжя до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Система - 2010", м.
Запоріжжя про стягнення
заборгованості в сумі 2617, 55 грн. за
договором поставки товару № 612/13 від
01.03.2013 р., яка складається з пені в
розмірі 2 185, 82 грн., 3 % річних в розмірі
431, 73 грн.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 26.12.2013р., справу
908/4255/13 передано на розгляд судді
Алейниковій Т.Г.

Ухвалою суду від 27.12.2013 року позовну
заяву судом прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі. Справі
присвоєно номер провадження 10/112/13.
Слухання справи призначено на 20.01.2014 р.
о 09-40 год.

20.01.2014 р. представник позивача
підтримав позовні вимоги викладені в
позові в повному обсязі.

20.01.2014 р. представник відповідача в
судове засідання не з'явився, до суду
відзив не направив.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що
нез'явлення в судове засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу, є підставою для
відкладення розгляду справи в межах
строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку з неявкою відповідача у
судове засідання та необхідністю
надання додаткових доказів по справі,
слухання справи було відкладено на
03.02.2014 р. о 09-10 год.

03.02.2014 р. представник позивача в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги.

03.02.2014 р. представник відповідача до
суду вдруге не з'явився, відзив на
адресу суду не направив. Про час та
місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається учасникам спору за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином. Таким чином,
відповідач є повідомленим належним
чином, про час і місце розгляду справи
судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.1997 р.
№ 02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" з
наступними змінами та доповненнями,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Неявка відповідача не перешкоджала
вирішенню спору, у судовому засіданні
03.02.2014 р., розгляд справи був закінчений,
судом оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами
та без застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказує, що на виконання
договору поставки товару № 612/13,
укладеного з відповідачем 01.03.2013 р.,
позивач поставив відповідачу товар,
пінопласт ПСБ-С-25, на суму 2 278 944,02 грн.,
за видатковими накладними:

№117 від 05.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№119 від 06.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№121 від 07.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№123 від 11.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№125 від 12.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№127 від 13.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№129 від 14.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№134 від 18.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№136 від 19.03.2013 р. на суму 49 500 грн.;

№141 від 20.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№143 від 21.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№147 від 22.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№149 від 25.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№153 від 26.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№155 від 27.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№156 від 28.03.2013 р. на суму 51 750 грн.;

№159 від 03.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№162 від 08.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№165 від 09.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№167 від 10.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№169 від 11.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№171 від 12.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№175 від 15.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№177 від 16.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№179 від 17.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№184 від 18.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№186 від 19.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№188 від 20.04.2013 р. на суму 59 357,26 грн.;

№192 від 22.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№195 від 23.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№197 від 24.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№199 від 25.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№203 від 26.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№205 від 27.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№207 від 29.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№212 від 30.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№214 від 03.05.2013 р. на суму 45 000 грн.;

№216 від 07.05.2013 р. на суму 45 000 грн.;

№218 від 08.05.2013 р. на суму 45 000 грн.;

№221 від 10.05.2013 р. на суму 52 836,76 грн.

Згідно з п.5.1. договору поставки товару
№612/13 від 01.03.2013 р. поставлений товар мав
бути оплачений протягом семи
календарних днів з моменту отримання
Товару. Відповідач виконав
зобов'язання з оплати товару, сплативши
позивачу суму у розмірі 2 278 944,02 грн., що
підтверджується банківськими
виписками, а саме:

- платіжний документ №12 від 19.03.2013
р. на 209 309,39 грн.;

- платіжний документ №18 від 25.03.2013
р. на 164 800,00 грн.;

- платіжний документ №31 від 01.04.2013
р. на 53 548,00 грн.;

- платіжний документ №32 від 02.04.2013
р. на 103 000,00 грн.;

- платіжний документ №31 від 01.04.2013
р. на 539 548,00 грн.;

- платіжний документ №36 від 04.04.2013
р. на 72 100,00 грн.;

- платіжний документ №38 від 05.04.2013
р. на 284 838,00 грн.;

- платіжний документ №40 від 09.04.2013
р. на 149 000,00 грн.;

- платіжний документ №45 від 10.04.2013
р. на 75 000,00 грн.;

- платіжний документ №50 від 12.04.2013
р. на 159 654,61 грн.;

- платіжний документ №52 від 17.04.2013
р. на 73 375,64 грн.;

- платіжний документ №57 від 19.04.2013
р. на 213 286,22 грн.;

- платіжний документ №60 від 24.04.2013
р. на 140 080,00 грн.;

- платіжний документ №64 від 25.04.2013
р. на 33 122,50 грн.;

- платіжний документ №73 від 26.04.2013
р. на 103 700,00 грн.;

- платіжний документ №74 від 29.04.2013
р. на 136 442,20 грн.;

- платіжний документ №77 від 08.05.2013
р. на 142 705,62 грн.;

- платіжний документ №78 від 13.05.2013
р. на 164 980,25 грн.;

- платіжний документ №86 від 17.05.2013
р. на 1,59 грн.

Проте зобов'язання були виконані
відповідачем несвоєчасно. Відповідно
до п.9.5. договору за порушення терміну
оплати за поставлений товар позивач
просить стягнути з відповідача пеню у
розмірі 2 185,82 грн. та на підставі ч.2 ст.625
ЦК України - 3% річних, що складає 431,73
грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, представник відповідача в
судове засідання за викликом не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався; про час та місце
судового засідання відповідача
повідомлено належним чином, в порядку
ст. 64 ГПК України. Згідно з п. 3.9.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК
України. За змістом зазначеної статті 64
ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Згідно з даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ТОВ
«Система-2010» зареєстроване за адресою:
м. Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова, 18 а,
кв.122. Ухвала суду від 27.12.2013 р. про
порушення провадження по даній справі
та від 20.01.2014 р. про відкладення
слухання справи направлялися на адресу
відповідача з повідомленням про
вручення рекомендованої
кореспонденції, тому з урахуванням
обставин справи вважається належним
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу щодо вчинення судом
певних процесуальних дій. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Оскільки всі учасники
судового процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду,
суд дійшов висновку про можливість
розгляду позовної заяви по суті в
судовому засіданні 03.02.2014 року за
відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
суд встановив, що 01.03.2013 р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Енерго Сила»
(позивач у справі, постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Система-2010»
(відповідач у справі, покупець) було
укладено договір №612/13, за умовами
якого постачальник зобов'язався
поставити покупцю товар, пінопласт
ПСБ-С-25, а покупець - прийняти товар та
своєчасно здійснити його оплату.
Порядок оплати товару узгоджено
сторонами в п.5.1. договору поставки
товару, відповідно до якого розрахунки
за поставку товару здійснюються в
безготівковому порядку шляхом
перерахування покупцем грошових
коштів на банківський рахунок
постачальника не пізніше семи
календарних днів з моменту отримання
товару.

Як свідчать вивчені матеріали, з метою
виконання умов договору поставки
товару №612/13 від 01.03.2013р. позивачем
поставлено товар на загальну суму 2 278
944,02 грн., який отримано відповідачем,
про що свідчить підпис уповноваженої
особи відповідача у видаткових
накладних:

№117 від 05.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№119 від 06.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№121 від 07.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№123 від 11.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№125 від 12.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№127 від 13.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№129 від 14.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№134 від 18.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№136 від 19.03.2013 р. на суму 49 500 грн.;

№141 від 20.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№143 від 21.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№147 від 22.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№149 від 25.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№153 від 26.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№155 від 27.03.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№156 від 28.03.2013 р. на суму 51 750 грн.;

№159 від 03.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№162 від 08.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№165 від 09.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№167 від 10.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№169 від 11.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№171 від 12.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№175 від 15.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№177 від 16.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№179 від 17.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№184 від 18.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№186 від 19.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№188 від 20.04.2013 р. на суму 59 357,26 грн.;

№192 від 22.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№195 від 23.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№197 від 24.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№199 від 25.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№203 від 26.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№205 від 27.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№207 від 29.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№212 від 30.04.2013 р. на суму 58 500 грн.;

№214 від 03.05.2013 р. на суму 45 000 грн.;

№216 від 07.05.2013 р. на суму 45 000 грн.;

№218 від 08.05.2013 р. на суму 45 000 грн.;

№221 від 10.05.2013 р. на суму 52 836,76 грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України договори та інші
правочини відносяться до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитор) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 173 Господарського
Кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформації тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини другої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. При цьому
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом та фіксує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, є підставою для
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Згідно з наданим позивачем
банківськими виписками відповідач
здійснив оплату товару у розмірі 2 278 944
грн. 02 коп.

Проте відповідачем зобов'язання щодо
оплати товару в обумовлений термін не
виконані, що свідчить про порушення
останнім умов договору.

Відповідно до п. 9.5. договору поставки
товару №612/13 від 01.03.2012 р. за порушення
строків оплати товару покупець сплачує
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла в період
прострочення, від вартості
неоплаченого товару за кожний день
такого прострочення.

Згідно з положеннями чинного
законодавства захист цивільних прав
здійснюється, зокрема, шляхом
стягнення з особи, яка порушила право,
завданих збитків, а у випадках
передбачених законодавством або
договором, неустойки (штрафу, пені), а
також інших засобів передбачених
законодавством. До інших засобів
захисту цивільних прав, у
відповідності до ст. 625 ЦК України,
відносяться втрати від інфляції та 3 %
річних. Так відповідно до з ч.2 ст.625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора, зобов'язаний
сплатити три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи приписи частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України та
положення пункту 9.5. договору поставки
товару №612/13 від 01.03.2013 р. позивачем
здійснено нарахування пені на суму 2 185
грн.02 коп. та трьох відсотків річних,
розмір яких становить 431 грн. 73 коп.

Судом встановлено, що відповідач свої
зобов'язання щодо проведення
розрахунків за договором поставки
товару №612/13 від 01.03.2013 р. у строки
обумовлені ним виконував неналежним
чином. Відповідно до умов зазначеного
договору за прострочення оплати товару
сторони передбачили нарахування пені
та визначили договором її розмір.
Враховуючи, що нарахування пені
здійснено у відповідності до умов
договору, а нарахування 3% річних -
згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, суд вважає
вимоги про стягнення з відповідача
суми пені у розмірі 2 185 грн.82 коп. та
трьох відсотків річних у розмірі 431 грн.
73 коп. обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, в тому числі, є
його невиконання. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, в тому числі, сплата неустойки
(ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Загальна сума боргу за договором
поставки товару № 612/13 від 01.03.2013 р. на
момент подання позову до суду склала 2
617 грн. 55 коп., яка складається з суми
пені у розмірі 2 185 грн.82 коп. та трьох
відсотків річних у розмірі 431 грн. 73 коп.

Факт порушення відповідачем умов
договору поставки товару № 612/13 від
01.03.2013 р., а також факт заборгованості в
сумі 2 617 грн. 55 коп., яка складається з
суми пені у розмірі 2 185 грн.82 коп. та
трьох відсотків річних у розмірі 431 грн.
73 коп., за договором, підтверджується
матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. На адресу суду від відповідача
ніяких заяв та клопотань не надходило.
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі
позивачем були підтверджені належними
доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

З урахуванням викладеного,
проаналізувавши надані докази, суд
задовольняє позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Енерго
Сила", м. Запоріжжя до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Система -
2010", м. Запоріжжя про стягнення
заборгованості в сумі 2 617 грн. 55 коп.,
яка складається з суми пені у розмірі 2
185 грн.82 коп. та трьох відсотків річних у
розмірі 431 грн. 73 коп. за договором
поставки товару № 612/13 від 01.03.2013 р.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» - судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подасться до суду; ставка судового
збору за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлюється 2 % від ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається повністю на
відповідача, внаслідок неправильних
дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енерго Сила", м.
Запоріжжя до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Система - 2010", м.
Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Система-2010», (69096,
м. Запоріжжя, вул. Маршала Чушкова, 18-А,
кв. 122, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енерго Сила», (69035, м.
Запоріжжя, вул.. Південноукраїнська, 11,
кв. 19, ) - 2 185 (дві тисячі
сто вісімдесят п'ять) грн. 82 коп. пені, 431
(чотириста тридцять одна) грн. 73 коп. - 3%
річних та 1 720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн.50 коп - судового збору.

Видати наказ.

Суддя
Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 05.02.2014 р.