ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р.
Справа № 911/4596/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовом Таращанської міської ради
Київської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод Енергія» про
стягнення 36 367,81 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:не з'явився; від
відповідача:Болейко В.В. (довідка АА
№646675 з ЄДРПОУ).секретар судового
засідання: Жиленко Е.В.

Обставини справи:

10.12.2013 року Таращанська міська рада
Київської області (далі-позивач)
звернулася до господарського суду
Київської області з позовною заявою №
1396 від 06.12.2013 року (вх. № 4557/13) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод Енергія» про
стягнення 36 367,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач не
сплатив орендну плату за користування
земельною ділянкою за адресою м.
Тараща, вул. Степова, 28, площею 19000 кв.м.,
в результаті чого просить суд стягнути
з відповідача 36 367,81 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.12.2013 року порушено
провадження по справі та призначено її
до розгляду на 23.01.2014 року.

23.12.2013 року через канцелярію
господарського суду Київської області
від представника позивача подав
супровідним листом № 1680 від 23.12.2013 року
(вх. №26154) документи витребувані
Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.12.2013 року.

20.01.2014 року через канцелярію
господарського суду Київської області
відповідач подав відзив Вих. № 4 від
20.01.2014 року (вх. №761/14), в якому заперечує
проти позовних вимог стверджуючи, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Завод Енергія»
набуло право власності на об'єкти, які
розташовані на земельній ділянці за
договором купівлі-продажу від 22.03.2011
року, тому в силу ст. 120 Земельного
кодексу України до відповідача
перейшло право постійного
користування земельною ділянкою.

23.01.2014 року в судове засідання
представник позивача та відповідач
з'явилися, судом оголошено перерву на
30.01.2014 року.

У судовому засіданні 30.01.2014 року
відповідач подав клопотання про
продовження строку розгляду спору на 15
днів. Подане клопотання господарським
судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.01.2014 року продовжено
строк розгляду спору та відкладено
розгляд справи на 20.02.2014 року.

20.02.2014 року відповідач подав в судовому
засіданні додаткові письмові
пояснення Вих. № 14, в яких зазначає,
оскільки позивачем не приймалося
рішення про вилучення спірної
земельної ділянки, відповідно не
припинялося право постійного
користування згідно Державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою І-КВ №003791.

У судове засідання 20.02.2014 року
представник позивача по справі, який у
відповідності до ч. 1 ст. 64 ГПК України
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового засідання, про що
свідчить наявне в матеріалах справи
поштове повідомлення про вручення, не
з'явився.

Відповідач у справі у судовому
засіданні 20.02.2014 року заперечив проти
позову та просив суд відмовити в його
задоволенні з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву та додаткових
письмових поясненнях.

Як роз'яснено в п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду від 26.12.2011
року № 18, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
позивача за наявними в ній матеріалами,
так як його неявка не перешкоджає
вирішенню спору.

У судовому засіданні 20.02.2014 року
господарським судом на підставі ст. 85
ГПК України було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представника відповідача, дослідивши
та оцінивши представлені докази в їх
сукупності, суд встановив:

22.03.2011 року між Таращанським районним
споживчим товариством (продавець за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Завод Енергія»
(покупець за договором) було укладено
договір купівлі-продажу нежитлових
будівель б/н (далі-договір), відповідно
до п.1.1 договору Марчук Михайло
Васильович від імені Таращанського
районного споживчого товариства -
продавця передав у власність (продав), а
- Болейко Вадим Володимирович на ім'я
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод Енергія» -
покупця прийняв у власність (купив)
нежитлові будівлі, які складаються з:

1. Хлібзаводу - (цегляного), площею - 2637,50
кв.м., позначеного на плані літерою «А»;

2. Адміністративно побутового корпусу -
(цегляного), площею - 700,80 кв.м.,
позначеного на плані літерою «Б»;

3. Нежитлової будівлі - (цегляної),
площею - 78,80 кв.м., позначеної на плані
літерою «В»;

4. Нежитлової будівлі-теплиці -
(металевий каркас), площею - 140, 40 кв.м.,
позначеної на плані літерою «Г»;

5. Нежитлової будівлі-прохідної -
(цегляної), площею - 20, 0 кв.м., позначеної
на плані літерою - «Д»;

6. Нежитлової будівлі-компресорної -
(цегляної), площею - 45,60 кв.м., позначеної
на плані літерою - «Ж»;

7. Нежитлової будівлі-арт.скважини -
(цегляної), площею - 7,30 кв.м., позначеної
на плані літерою - «З»;

8. Нежитлової будівлі-диз.насосної -
(цегляної), площею - 11,20 кв.м., позначеної
на плані літерою - «К»;

9. Нежитлової будівлі-трансформатора на
підстанції - (цегляної), площею - 13,70
кв.м., позначеної на плані літерою - «М»;

10. Нежитлової будівлі-вагової з навісом
- (цегляної), площею - 4,10 кв.м., позначеної
на плані літерою - «Н»;

11. Навісу для тари - (металева сітка),
позначений на плані літерою - «П»;

12 Огорожі (сітки в металевому каркасі),
позначеної на плані індексом « 1», що
розташовані за адресою місто Тараща
Київської області, вулиця Степова, за
№92 (дев'яносто другим) і належить
продавцю на підставі Свідоцтва про
право власності, виданого по рішенню
№137 виконкому Таращанської міської
ради Київської області від 11.10.2001 року,
зареєстрованого у комунальному
підприємстві Київської обласної ради
«Білоцерківське міжміське бюро
технічної інвентаризації» м. Біла
Церква Київської області 09.06.2008 року, в
книзі №2, номер запису 271.

Відповідно до п.1.2. договору нежитлові
будівлі розташовані на земельній
ділянці площею - 1,9 га, наданої у
постійне користування для виробничих
потреб, на підставі Державного акту
серії I-КВ №003791, Кадастровий номер -
:05:006:0074.

Пунктом 2.1. договору зазначено, що
право власності на нежитлові будівлі у
покупця виникає з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору та його державної реєстрації
згідно ст.334 ст. 655 Цивільного кодексу
України.

Договір купівлі-продажу нежитлових
будівель б/н нотаріально посвідчений
22.03.2011 року приватним нотаріусом
Скоробагатько В. та зареєстровано в
реєстрі за №811.

З довідки, яка видана Виконавчим
комітетом Таращанської міської ради №
352 від 28.04.2011 року, вбачається, що у
зв'язку з впорядкуванням адресної
нумерації будинків, вулиць міста,
комплексу нежитлових будівель, які
знаходяться у власності Товариства з
обмеженою відповідальністю «Завод
Енергія», присвоєно вул. Степова №28
(раніше вул. Степова № 92).

В матеріалах справи наявні документи, а
саме:

Державний акт на право постійного
користування землею від 29.12.2001 року,
виданий Таращанському хлібокомбінату
відповідно до рішення Таращанської
міської ради народних депутатів №46 від
12.08.1996 року та зареєстровано в книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за №65;

Довідка управляння держкомзему у
Таращанському районі Київської
області № 162 від 16.03.2011 року, яка
видана Таращанському районному
споживчому товариству на підставі
державного акта серії І-КВ № 003791, на
земельну ділянку, яка знаходиться за
адресою: м. Тараща, вул. Степова 92,
загальною площею 1,9 га;

Довідка про присвоєння кадастрового
коду земельній ділянці №2286 від 31.12.2010
року видана Таращанському районному
споживчому товариству на підставі
державного акта серії І-КВ № 003791, на
земельну ділянку, яка знаходиться за
адресою: м. Тараща, вул. Степова 92,
загальною площею 1,9 га та присвоєно
кадастровий номер: :05:006:0074.

Зазначені документи, свідчать про те,
що власником земельної ділянки було
Таращанське районне споживче
товариство, яке відповідно до договору
купівлі-продажу від 22.03.2011 року
відчужило нежитлові будівлі
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Завод Енергія».

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 116 ЗК України
встановлено, що громадяни та юридичнi
особи набувають права власностi та
права користування земельними
дiлянками iз земель державноi або
комунальноi власностi за рiшенням
органiв виконавчоi влади або органiв
мiсцевого самоврядування в межах їx
повноважень, визначених цим Колексом,
або за результатами аукціону.

Частина 5 ст. 116 ЗК України визначае
також, що земельнi дiлянки, якi
перебувають у власностi чи користуваннi
громадян або юридичних ociб, передаються
у власнiсть чи користування за рiшенням
органiв виконавчоi влади чи органiв
мiсцевого самоврядування лише пiсля
припинення права власностi чи
користування ними в порядку,
визначеному законом.

Отже, щоб передати цю земельну дiлянку в
оренду (зокрема i вiдповiдачу) - повинно
вiдбутися вилучення цiєї земельноi
дiлянки (тобто - припинитися право
постiйного користування цiєю земельною
дiлянкою).

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу
України, згідно частини 2 якої збитками
є втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі,
витрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки), а
також доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Частина 2 статті 224 Господарського
кодексу України під збитками розуміє
витрати, зроблені управненою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а
також не одержані доходи, які управнена
сторона одержала б в разі належного
виконання зобов'язань або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Для настання цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків, необхідною є
наявність наступних умов: неправомірні
дії, наявність збитків,
причинно-наслідковий зв'язок між діями
та збитками, і вина (у визначених
законом випадках). При цьому мають
існувати одночасно всі чотири умови.

Чинне законодавство містить
спеціальні норми, якими регулюються
порядок визначення розміру та порядку
відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок неодержання доходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки.

Згідно ст. 156 Земельного кодексу
України власникам землі та
землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні внаслідок: а)
вилучення (викупу)
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників для потреб, не
пов'язаних із сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом; б)
тимчасового зайняття
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників для інших видів
використання; в) встановлення обмежень
щодо використання земельних ділянок; г)
погіршення якості ґрунтового покриву
та інших корисних властивостей
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників; ґ) приведення
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників у непридатний для
використання стан; д) неодержання
доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки.

Стаття 157 Земельного кодексу України
визначає, що відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
здійснюють органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
громадяни та юридичні особи, які
використовують земельні ділянки, а
також органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, діяльність яких
обмежує права власників і
землекористувачів або погіршує якість
земель, розташованих у зоні їх впливу, в
тому числі внаслідок хімічного і
радіоактивного забруднення території,
засмічення промисловими, побутовими та
іншими відходами і стічними водами.

Пунктом 3.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
№ 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» встановлено, що
власники землі та землекористувачі
мають право на захист своїх прав шляхом
стягнення збитків з особи, яка вчинила
неправомірні дії щодо відповідних
земельних ділянок, у випадках,
встановлених главою 24 Земельного
кодексу України, та за процедурою,
передбаченою Порядком визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 284 від 19.04.93 (надалі - «Порядок»).

Згідно з пунктом «б» частини 1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року №6 «»про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» та згідно з
пунктом 3.1 наказу Державного агентства
земельних ресурсів України та
Державної інспекції з контролю за
використанням і охороною земель від
12.09.2007 №110 «Про затвердження Методичних
рекомендацій щодо застосування
Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007 №963»
підставою для здійснення розрахунку
розміру шкоди, заподіяної державі,
територіальним громадам, юридичним чи
фізичним особам внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
є матеріали справи про адміністративне
правопорушення, які підтверджують факт
вчинення цього правопорушення, а саме:
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства; протокол про
адміністративне правопорушення;
припис (з вимогою усунення порушення
земельного законодавства); акт
обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
державі або територіальній громаді
внаслідок використання земельних
ділянок без правовстановлюючих
документів, є зазначені документи в їх
сукупності, оскільки саме вони можуть
підтвердити сам факт фактичного
користування земельною ділянкою,
розмір зайнятої ділянки та період часу,
протягом якого вона використовується
без належних правових підстав
(аналогічної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у постанові від 23.01.2013 року у
справі № 5023/4703/12).

Однак, матеріали справи не містять
належних доказів на підтвердження
факту неправомірного використання
відповідачем земельної ділянки.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на вищевикладене,
господарський суд дійшов висновку, що
позовна вимога Таращанської міської
ради про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Завод
Енергія" 36 367,81 грн. задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського
кодексу України, судовий збір
покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення Господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
або касаційному порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 27.02.2014 року