ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року справа № 919/65/14

Господарський суд міста Севастополя у
складі судді Харченка І.А., розглянувши
матеріали справи:

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

(99040, АДРЕСА_1)

до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

(99011, АДРЕСА_2)

За участю у справі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні Відповідача -

Товариства з обмеженою
Відповідальністю "Нова пошта"

(36002, м. Полтава, вул.Фрунзе, 57).

про стягнення
заборгованості у розмірі 12153,80 грн, -

за участю представників:

Позивач (Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1) - ОСОБА_1 - паспорт серії НОМЕР_1,
виданий Ленінським РВ УМВС України в
м.Севастополі 03.10.2003;

Відповідач (Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2) - не з'явився, явку
уповноваженого представника не
забезпечив.

Третя особа (Товариство з обмеженою
Відповідальністю "Нова пошта") - явку
уповноваженого представника не
забезпечила.

Суть спору:

13.01.2014 Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до
господарського суду міста Севастополя
(далі - суд) із позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі -
Відповідач) про стягнення
заборгованості у розмірі 12153,80 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на статті
901, 909, 924 Цивільного кодексу України та
314 Господарського кодексу України
Позивач обґрунтовує невиконанням
Відповідачем обов'язку щодо належного
перевезення вантажу, відправленого
Позивачем, а також, повернення товару
Позивачу невідповідного відправленому
товару, у зв'язку з чим, останнім були
понесені збитки на загальну суму 12153,80
грн.

Ухвалою суду від 16.01.2014 порушено
провадження по справі, справу
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 28.01.2014. Цією ж ухвалою
залучено до участі у справі у якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні Відповідача - Товариство з
обмеженою Відповідальністю "Нова
пошта" (далі - ТОВ «Нова пошта»).

Відповідно до вимог статті 77
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) розгляд
справи відкладався до 20.02.2014.

В судове засідання 20.02.2014 з'явився
Позивач. Відповідач та представник
третьої особи у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись у
встановленому законом порядку.

Зі змісту статті 22 ГПК України
вбачається, що явка в судове засідання
представників сторін - це право, а не
обов'язок, а тому справа може
розглядатись без їх участі, якщо
засідання нез'явлення цих
представників не перешкоджає
вирішенню спору. У випадку нез'явлення
в господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Враховуючи, що явка Відповідача
та третьої особи не визнавалась судом
обов'язковою, заслухавши думку
представника Позивача, який не
заперечував проти розгляду справи у
відсутністю зазначених осіб, суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності Відповідача та
представника третьої особи за
наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні Позивач позов
підтримав у повному обсязі та просив
його задовольнити.

Відповідач до початку судового
засідання надав письмові пояснення, в
яких позовні вимоги не підтримав,
просив відмовити у задоволенні позову
з підстав відсутності між сторонами
будь-яких договірних відносин в сфері
надання послуг з перевезення вантажів,
крім того, зазначив, що перевезення
вантажу здійснювалось саме третьою
особою з якою Позивач уклав договір про
надання транспортно-експедиторських
послуг від 30.05.2013.

На підставі статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 20.02.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, дослідивши надані докази,
перевіривши матеріали справи, суд

встановив:

30.05.2013 Позивач звернувся до ТОВ «Нова
пошта» із заявою про перевезення двох
мобільних телефонів марки iPhone 5,
загальною вартістю 11726 грн, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №8294 від 30.05.2013 (а.с. 10).

10.06.2013 відповідний вантаж був
повернутий Позивачу, у зв'язку із
відмовою отримувача його оплатити. В
акті приймання-передачі №10260048, що був
складений між Позивачем та ТОВ «Нова
пошта», Позивачем у графі зауважень
вказано про невідповідність
повернутих телефонів відправленим
(а.с.13).

06.08.2013 Позивачем була направлена
претензія ТОВ «Нова пошта» з проханням
розглянути можливість щодо
компенсації вартості нанесених
збитків під час перевезення по
товарно-транспортній накладній
№8294 у розмірі 11726 грн.(а.с. 12). Однак
зазначена претензія була залишена без
відповіді.

Посилаючись на те, що перевезення
товару здійснювалось Відповідачем за
дорученням ТОВ «Нова пошта», Позивач
звернувся до суду з відповідною
вимогою про стягнення збитків з
Відповідача, що складаються із
вартості відправлених телефонів у
розмірі 11726,00 грн та вартості
проведеного товарознавчого
дослідження у розмірі 352,80 грн.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України ( далі - ЦК України),
завдання майнової (матеріальної) шкоди
є однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 16 ЦК України та статті 20
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) передбачено, що одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Згідно статті 224 ГК України, учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення
господарської діяльності другою
стороною.

Відповідно до приписів статті 22 ЦК
України, особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається із товарно-транспортною
накладною №8294 від 30.05.2013 Позивач
ознайомився з умовами разового
договору (текст якого розміщений на
сайті www.novaposhta.ua (далі - Договір-1).

Відповідно до вимог пункту 1 Договору-1
виконавець (ТОВ «Нова пошта») доставляє
вантаж від відправника (Позивач) до
одержувача, згідно
товарно-транспортної накладної.

Пунктом 7 Договору-1 встановлено, що у
разі втрати або пошкодження
відправлення, з вини Виконавця (ТОВ
«Нова пошта»), Виконавець повертає
Відправнику (Позивач) або Одержувачу
суму, що дорівнює оголошеній вартості,
яка задекларована у товарно -
транспортній накладній, при наявності
цієї товарно -транспортної накладної,
та вартість послуг, що була сплачена
Відправником (у разі сплати), але не
більше фактичної вартості вантажу
(http://novaposhta.ua/docs/short_term_contract_08_04._13.pdf).

Виходячи з пояснень Відповідача та
наданих ним доказів, 01.05.2012 між ним та
ТОВ «Нова Пошта» був укладений договір
про надання посередницьких послуг №73,
відповідно до умов якого Відповідач
зобов'язався за власний рахунок
організовувати перевезення та
експедирування вантажу від
вантажовідправника до
вантажоотримувача (далі - Договір-2).

Зі змісту зазначених договорів
Відповідальність перевізника
(Відповідача) за невідповідність
відправленого товару доставленому
(отриманому/повернутому) не
передбачається.

Відповідно до частини третьої статті 24
ГПК України господарський суд,
встановивши до прийняття рішення, що
позов подано не до тієї особи, яка
повинна відповідати за позовом, може за
згодою позивача, не припиняючи
провадження у справі, допустити заміну
первісного відповідача належним
відповідачем.

Відповідно до пункту 1.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 «Про деякі
питання практики застосування ГПК
України судами першої інстанції»
господарський суд за клопотанням
сторони або за своєю ініціативою має
право до прийняття рішення залучити до
участі у справі іншого відповідача,
якщо у спірних правовідносинах він
виступає або може виступати як
зобов'язана сторона. Заміна первісного
відповідача належним відповідачем
допускається лише за згодою позивача,
яка має бути викладена в його письмовій
заяві чи зафіксована в протоколі
судового засідання. Якщо ж такої згоди
не надано, то господарський суд
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і відмовляє в позові,
оскільки відповідач не є належним.

Здійснення такої заміни є правом, а не
обов'язком суду. В будь-якому разі він
повинен з'ясувати думку позивача з
цього приводу.

В судовому засіданні 20.02.2014 судом
ставилось на обговорення питання
заміни неналежного відповідача -
ОСОБА_2, однак відповідної згоди ані в
усній, ані в письмовій формі від
позивача суд не отримав.

За таких обставин судом розглянуто
вимоги до заявленого відповідача -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до частини 1 статті 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Згідно частини 2 статті 34
ГПК України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем не доведена наявність між
ним та Відповідачем
матеріально-правових відносин, а тому у
Відповідача не виникає
Відповідальності за неналежне
перевезення вантажу та, як наслідок,
втрати відправленого товару.

Оскільки Позивачем не доведено
порушення його прав саме Відповідачем,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню.

За правилами статті 49 ГПК України при
відмові в задоволенні позову витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 22, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Повний текст рішення складено 25.02.2014.

Суддя

І.А.Харченко

919/65/14/3995/14