донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

17.02.2014 справа №905/6585/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівСтойка О.В. Діброви
Г.І., Чернота Л.Ф.Представники сторін:
від позивача:Тумасов В.Р. - за
довіреністю;від
відповідача:Багрицевич Є.А. - за
довіреністю; розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго", м. Горлівка
Донецької областіна рішення
господарського судуДонецької
областівід16.12.2013 р. (підписано 23.12.2013 р.)у
справі№ 905/6585/13 (суддя Фурсова С.М.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Українська Бізнес
Група", м. Київдо Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго", м. Горлівка
Донецької областіпростягнення 44 239,68
грн.ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року до господарського
суду звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська Бізнес
Група", м. Київ (позивач) із позовом до
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго", м. Горлівка
Донецької області (відповідач) про
стягнення 44 239,68 грн.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 16.12.2013р. позовні
вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з рішенням
господарського суду, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати спірне
рішення господарського суду та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник
скарги посилається на те, що судом були
порушені норми матеріального та
процесуального права, а висновки,
викладені в рішенні суду, не
відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник посилався на
неправильність застосування
господарським судом приписів ст.ст. 653,
1212 ЦК України при винесенні
оскаржуваного рішення та порушення ст.
111-28 ГПК України.

В судовому засіданні представник
позивача проти апеляційної скарги
заперечував, просив залишити її без
задоволення, а рішення господарського
суду - без змін.

Представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України здійснювалась фіксація
судового засідання за допомогою
технічних засобів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами 08.05.2008р. був укладений
договір про постачання електричної
енергії № 6253 (далі - Договір), за умовами
якого відповідач продає електричну
енергію позивачу для забезпечення
потреб електроустановок позивача з
приєднаною потужністю 180,0 кВт, а
позивач оплачує позивачу вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього Договору. Точка
продажу електричної енергії
визначається на межі балансової
належності електричних мереж
відповідача та позивача у додатку № 1
"Однолінійна схема надання доступу до
місцевої (локальної) електромережі" до
цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, під час
виконання умов цього Договору, а також
вирішення всіх питань, що не обумовлені
цим Договором, сторони зобов'язалися
керуватися чинним законодавством
України, Правилами користування
електричною енергією.

Сторони 20.10.2011 року підписали Додаткову
угоду до Договору, якою припинили дію
Договору (а.с. 155).

Матеріалами справи підтверджується та
сторонами не оспорюється, що на момент
припинення дії Договору позивачем
оплачений, але не спожитий обсяг
електричної енергії на суму 44 239,68 грн.

Отже зазначена сума була внесена
позивачем на підставі Договору, але у
зв'язку з припиненням його дії,
підстави знаходження у відповідача
цієї суми - відпали.

Позивач листом за вих. №1121-10 від 21.11.2011
р. просив відповідача попередню оплату
в розмірі 44 239,68 грн. за спірним
Договором зарахувати в якості оплати
платежів за Договором про постачання
електричної енергії №7309 від 20.10.2011р., що
укладений між відповідачем та ПрАТ МЦ
"Добробут" (а.с. 63).

Відповідач листом за № 47/1677 від 05.06.2012 р.
повідомив про відсутність підстав для
зарахування вказаних коштів в рахунок
платежів за Договором про постачання
електричної енергії № 7309 від 20 жовтня
2011 року (а.с. 65).

Позивач звернувся до відповідача з
листом за вих. №24/05/13 від 24.05.2013р, в якому
просив дебіторську заборгованість у
розмірі 44 239,68 грн. за Договором
перерахувати на відповідний рахунок
(а.с. 64).

На вказаний лист відповідач листом
№47/1267 від 14.06.2013р. повідомив про
відсутність у нього зобов'язань щодо
повернення грошових коштів, сплачених
за Договором № 6253 від 08 травня 2008 року у
зв'язку з припиненням його дії (а.с. 66).

Оскільки відповідач не повернув 44 239,68
грн., отримані в якості передоплати за
Договором, позивач звернувся до суду з
даним позовом, вважаючи, що після
розірвання Договору підстави
знаходження у відповідача зазначеної
суми відпали.

У відзиві №51юр-270/13 від 03.10.2013р.
відповідач заперечує наявність
підстав для повернення попередньої
оплати, не заперечуючи при цьому
наявність у нього кредиторської
заборгованості перед позивачем
(а.с.41-42).

Зазначені доводи відповідача є
безпідставними за наступних обставин.

За змістом п. 1.2 Правил, електрична
енергія (активна) - енергоносій, який
виступає на ринку як товар, що
відрізняється від інших товарів
особливими споживчими якостями та
фізико-технічними характеристиками
(одночасність виробництва та
споживання, неможливість складування,
повернення, переадресування), які
визначають необхідність регулювання
та регламентації використання цього
товару.

Змістом п. 4.5 Додатку № 5 до Договору
"Порядок розрахунків" передбачено
внесення передоплати, виходячи з
очікуваного обсягу споживання
електричної енергії на поточний
розрахунковий період.

Згідно п. 4.8 Додатку № 5 до Договору
"Порядок розрахунків", у разі, якщо за
підсумками розрахункового періоду
вартість спожитої електроенергії
менше, ніж сума оплати, що надійшла за
такий календарний місяць, залишок
коштів зараховується як попередня
оплата позивача на наступні
розрахункові періоди.

Матеріалами справи підтверджується та
сторонами не оспорюється, що зазначена
спірна сума виникла як різниця між
фактично спожитою та сплаченою
електричною енергією.

Відповідно до абз. 8 п. 6.11 Правил, під час
визначення суми платежу остаточного
розрахунку за поточний розрахунковий
період мають бути враховані суми
проведеної в попередньому та поточному
розрахункових періодах оплати
споживання електричної енергії за
поточний розрахунковий період.

З урахуванням зазначених вимог,
відсутності в Договорі іншого порядку
зарахування та повернення решти
невикористаних коштів, що складають
різницю між сплаченою та спожитою
електричною енергією на момент
припинення Договору, відсутності
заборгованості позивача за раніше
спожиту активну електричну енергію, -
підстави до знаходження цієї суми у
відповідача відпали.

Згідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Оскільки законодавчо врегульований
порядок повернення зазначених коштів
відсутній, підстава набуття цих коштів
відпала, зобов'язання щодо постачання
електричної енергії на зазначену суму
не може бути виконано внаслідок
припинення дії Договору, судова
колегія вважає вірним висновок суду
першої інстанції, щодо стягнення з
відповідача коштів у розмірі 44 239,68 грн.

Факту повернення цих коштів позивачу
не встановлено.

Посилання відповідача на порушення
судом першої інстанції ч. 4 ст. 653 ЦК
України судовою колегією до уваги не
приймаються, оскільки спірна сума (з
урахуванням вимог п. 6.11 Правил) має
зараховуватись як оплата за наступні
після припинення дії договору
розрахункові періоди, що не
охоплюється межами дії ч. 4 ст. 653 ЦК
України.

Спірні правовідносини також не можуть
бути врегульовані вимогами ст. 693 ЦК
України, оскільки спір виник не
внаслідок порушення відповідачем
строку поставки товару (електричної
енергії), а через припинення
взаємовідносин сторін на період, за
який (виходячи зі специфіки
розрахунків за електричну енергію)
зазначена сума, має бути зарахована.

Судова колегія вважає безпідставними
доводи скаржника щодо неможливості
повернення суми, що сплачена позивачем
за договором у якості передоплати за
електроенергію у зв'язку із
знаходженням їх на рахунку зі
спеціальним режимом використання,
оскільки таке процедурне повернення
передбачено вимогами Правил.

Зокрема, п. 6.42 містить вимогу щодо
повернення сплачених сум
недоврахованої електричної енергії
внаслідок скасування рішення комісії
постачальника електричної енергії, а п.
5.10 Правил (що регулює порядок
остаточного розрахунку внаслідок
припинення продажу електроенергії) -
передбачено повернення споживачу
коштів, що сплачені понад вартість
електроенергії, отриманої від
постачальника.

Крім того, мова йде не про стягнення
коштів з рахунку зі спеціальним
режимом використання, а стягнення їх
саме з відповідача.

Посилання скаржника на обов'язковість
застосування висновків Верховного
Суду України в постанові від 22.01.2013р. по
справі № 5006/18/13/2012 є безпідставними,
оскільки її було прийнято у
правовідносинах, які не є подібними з
правовідносинами, що виникли між
сторонами у даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, судова
колегія Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду
Донецької області від 16.12.2013 року у
справі № 905/6585/13 ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають суттєве значення для вирішення
спору, відповідає нормам матеріального
та процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати по розгляду
апеляційної скарги відносяться на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго", м. Горлівка
Донецької області залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 16.12.2013 року у справі №
905/6585/13 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
О.В. Стойка

Судді
Г.І. Діброва

Л.Ф. Чернота

Надр. 5 прим.

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС