ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2014 р.Справа № 916/3529/13

За позовом Хлібодарської селищної
ради Біляївського району Одеської
області

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Державної фінансової
інспекції в Одеській області

про стягнення 25433грн.

Суддя Гут
С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Горобець Д.О., довіреність
№01-11-16 від 23.01.2014р.;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: Архипенко С.Є.,
довіреність №139 від 31.12.2013р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Хлібодарська
селищна рада Біляївського району
Одеської області, звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до відповідача
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості у розмірі
25433грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.12.13р. порушено
провадження у справі №916/3529/13, та
залучено до участі у справі у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Державну фінансову
інспекцію в Одеській області.

07.02.14р. від позивача надійшло
клопотання(вх.№3228/14 від 14.02.14р.), згідно
якого просить суд залучити до
матеріалів справи копію витягу з ЄДР
відносно відповідача.

Судом клопотання розглянуто та
задоволено, та залучено до матеріалів
справи наданий доказ по справі.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судових
засідань(відповідно до Постанови
Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11р., в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою(тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність(вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час та місце розгляду справи судом),
а саме, за його юридичною адресою,
підтвердженою даними з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
30.01.2014р., про поважність причин
відсутності не повідомив, відзив на
позов не надав, своє право на захист не
використав, у зв'язку з чим справа
розглядається по наявним в ній
матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Третя особа підтримує позовні вимоги
позивача.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

04.05.2011р. між Хлібодарською селищною
радою (Замовник) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (Учасник)
було укладено договір про закупівлю
товарів(робіт, послуг) за державні
кошти №25, згідно умов якого Замовник
поручив, а Учасник прийняв на себе
зобов'язання виконати капітальний
ремонт Дитячого дошкільного закладу
«Берізка»(2-Ї будівлі, 3-ї групи), смт
Хлібодарське.

Відповідно до п.3.1. договору, ціна цього
договору становить 227479,34грн., у тому
числі ПДВ 37913,22грн.

Згідно п.4.1. договору, розрахунки
проводяться шляхом:

оплати Замовником після пред'явлення
Учасником рахунка на оплату
товару(робіт або послуг)(далі - рахунок)
або після підписання Сторонами акта;

або попередньої оплати, яка
здійснюється на підставі рахунку, або
поетапної оплати Замовником
поставлених товарів, виконаних робіт
чи наданих послуг.

Згідно Акту прийому виконаних
підрядних робіт за жовтень 2011р.
Відповідачем було виконано робіт на
227478,77грн., та позивачем сплачено у
повному обсязі всю суму в розмірі
227478,77грн.

На підставі п.2.4 Плану
контрольно-ревізійної роботи
контрольно-ревізійного відділу в
Біляївському районі КРУ в Одеській
області на IV квартал 2011р. та на підставі
направлень від 09.11.2011р. №1435 та від
28.11.2011р. №1554 виданих начальником КРУ в
Одеській області фахівцями відділу
інспектування органів державної влади
КРУ в Одеській області (з 29.12.2011р.
Державної фінансової інспекції в
Одеській області) проведена ревізія
Хлібодарського селищного бюджету
Біляївського району Одеської області
за період з 01.12.2009р. по завершальний
звітний період 2011року.

В ході ревізії перевірено видатки
на капітальне будівництво,
реконструкцію та ремонт.

Вибірковою ревізією витрат (непрямих
витрат, застосуванням норм) врахованих
у актах ф. №КБ -2в з виконання
ремонтно-будівельних робіт,
встановлено, що в порушення вимог
«Правил визначення вартості
будівництва», затверджених Наказом
Держбуду України від 27.08.2000р. №174 (зі
змінами та доповненнями), пункту 1
статті 9, пункту 3 статті 8 Закону
України «Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні»
підрядною організацією фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 завищено
вартість виконаних робіт на 76970грн.

Відповідно до Акту ДФІ в Одеській
області №08-19/72 від 14.02.2012р. та наданих до
Хлібодарської селищної ради
Розрахунків завищення вартості
виконаних робіт по фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 за Договором
№25 від 4 травня 2011р. про зобов'язання
виконати капітальний ремонт Дитячого
дошкільного закладу «Берізка»(2-Ї
будівлі, 3-ї групи) Хлібодарською
селищною радою було сплачено 227478,77грн.
за виконані роботи. За результатами
перевірки було встановлено факт
завищення вартості виконаних робіт на
суму 25433грн.

По акту ф.№ КБ-2в за жовтень 2011р. в
порушення пунктів 3.1.18.2, 3.2.12, 3.2.12.1 ДБН Д.
1.1-1-2000, невірно враховано показник
кошторисного прибутку у розмірі
3,38грн./люд.-год., тоді як необхідно
враховувати показник кошторисного
прибутку у розмірі 2,71грн./ людино-годин.

Також по акту ф.№ КБ-2в за жовтень 2011р. у
порушення пункту 4.1.2. ДБН Д. 1.1-1-2000
невірно застосовано показник
адміністративних витрат у розмірі
1,38грн./люд.-год., тоді як необхідно
враховувати показник у розмірі
1,23грн./люд.-год.

На підставі отриманого Акту Про
результати ревізії Хлібодарського
селищного бюджету Біляївського району
за період з 01.12.2009р. по завершальний
звітний період 2011р. від 14.02.2012р.
Хлібодарською селищною радою було
проведено претензійно-позовну із ФОП
ОСОБА_2, було направлено листа з актом
про проведення претензійно-позовної
роботи, де було вказано з посиланням на
акт ДФІ, на обов'язок ОСОБА_2 сплатити
кошти до Хлібодарської селищної ради у
сумі 76970грн. до яких входять і вказані
25433грн. Лист з актом про проведення
претензійно-позовної роботи було
повернуто до Хлібодарської селищної
ради із зазначенням, що за вказаною
адресою не значиться вказаний адресат.

Станом на 01.12.2013р. до Хлібодарського
селищного бюджету від ФОП ОСОБА_2
зазначених коштів повернуто не було.

Враховуючи вищевикладене,
Хлібодарська селищна рада
Біляївського району Одеської області,
звернулася до суду з даним позовом про
стягнення з відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 встановленої
перевіркою завищеної вартості
виконаних робіт у розмірі 25433грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п.1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно п.п.1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу
України у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Ціна роботи у договорі
підряду включає відшкодування витрат
підрядника та плату за виконану ним
роботу.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію: передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо, або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України
договором є домовленість сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст.628
Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.612 ЦК України, Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, у тому числі і відшкодування
збитків. Відшкодування збитків
передбачено і ст.224 Господарського
кодексу України, якою встановлено, що
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

За ст.614 Цивільного кодексу України
підставою відповідальності за
порушення зобов'язання є вина особи,
яка порушила зобов'язання, якщо інше на
встановлено договором або законом.

Положеннями ст.623 Цивільного кодексу
України унормовано, що боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ч.1 ст.22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права має право на їх
відшкодування.

Породжуючи настання цивільних прав та
обов'язків згідно ч.2 ст.11 Цивільного
кодексу України, відповідальність у
вигляді відшкодування збитків вимагає
для її застосування наявності складу
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки (дії чи бездіяльності особи),
шкідливого результату такої поведінки,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та заподіяними збитками,
вини особи, яка заподіяла збитки.

Протиправною є поведінка, що не
відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення
майнових прав та інтересів іншої особи
і спричинила заподіяння збитків
(шкоди).

Відповідно до ч.2 ст.22 Цивільного
кодексу України збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки), а також доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч.2 ст.224 Господарського
кодексу України під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою порушника та збитками
полягає, передусім, у прямому
(безпосередньому) зв'язку між
протиправною поведінкою та настанням
негативного результату.

Вказані обставини підлягають
доведенню позивачем належними та
допустимими у справі доказами.

Стягнення збитків як вид
цивільно-правової відповідальності
можливе у випадку наявності таких
збитків та обґрунтованості їх розміру.

З аналізу вищевказаних норм
законодавства, вбачаться, що
об'єктивною стороною правопорушення є
наявність збитків в майновій сфері
кредитора, протиправна поведінка, яка
втілилась в невиконанні або
неналежному виконанні боржником
взятого на себе зобов'язання, причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
боржника та збитками. Відсутність хоч
би одного з вищевказаних елементів, які
утворюють склад цивільного
правопорушення, звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання ним взятих на себе
зобов'язань, оскільки в даному випадку
його поведінка не може бути
кваліфікована як правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що між
Хлібодарською селищною радою
(Замовник) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (Учасник)
було укладено договір про закупівлю
товарів(робіт, послуг) за державні
кошти №25 від 04.05.2011р., згідно умов якого
Замовник поручив, а Учасник прийняв на
себе зобов'язання виконати капітальний
ремонт Дитячого дошкільного закладу
«Берізка»(2-Ї будівлі, 3-ї групи), смт
Хлібодарське.

На виконання умов договору учасником,
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
було виконано підрядні роботи.

05.10.2011р. між сторонами було підписано
акт приймання виконаних будівельних
робіт за жовтень 2011р. на суму 227478,77грн.

Хлібодарською селищною радою було
сплачено фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 за виконані роботи у повному
обсязі в розмірі 227478,77грн.

Виходячи з матеріалів справи,
господарський суд дійшов висновку що
встановлене в акті №08-19/72 від 14.02.2012р.
ДФІ в Одеській області завищення
вартості виконаних учасником, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 робіт у
розмірі 25433грн. є безпідставним.

Так, позивачем не надано доказів
заподіяння йому збитків в заявленій
сумі саме внаслідок неправомірних дій
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, що
свідчить про недоведеність позивачем
факту заподіяння йому збитків
внаслідок протиправних дій
відповідача, тобто наявності всіх
елементів складу цивільного
правопорушення (протиправної
поведінки відповідача, збитків,
безпосереднього причинного зв'язку між
протиправною поведінкою і збитками,
вини).

Так судом встановлено, що відповідач
виконав зобов'язання за договором
належним чином та в повному обсязі, що
підтверджується актом
приймання-передачі робіт оформлено без
будь-яких зауважень і претензій.
Представниками Хлібодарської селищної
ради при здійснення приймання наданих
послуг не заявлено претензій до якості
виконаних робіт, надані фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 послуги
оплачені в повному обсязі.

Виходячи з матеріалів справи суд
дійшов висновку, що позивачем не
доведено факту наявності у нього
прямих збитків внаслідок дій
відповідача.

Так, судом встановлено що позивачем
належними та допустимими доказами не
обґрунтована позовна вимога, щодо
надмірного завищення вартості
виконаних робіт у розмірі 25433грн., у
зв'язку з чим позовна вимога позивача
щодо стягнення з відповідача
встановленого перевіркою боргу у
розмірі 25433грн., що зафіксовано в акті
ДФІ в Одеській області №08-19/72 від
14.02.2012р. не обґрунтована та не підлягає
судом задоволенню.

Аналогічну правову позицію про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення боргу за
результатами перевірки, встановленою в
акті КРУ викладено в постанові
Одеського апеляційного господарського
суду від 12.01.2012р. у справі №35-28/58-10-1868.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

З огляду на вищевикладене, позовна
вимога Хлібодарської селищної ради
Біляївського району Одеської області
про стягнення з відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 встановленої
перевіркою завищеної вартості
виконаних робіт у розмірі 25433грн., не
обґрунтована, матеріалами справи не
підтверджена, тому задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Повний текст рішення складено 25.02.2014р.

Суддя
Гут С.Ф.