номер провадження справи 6/74/13-27/97/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014
Справа № 908/3599/13

За позовом: Приватного акціонерного
товариства "Донецьксталь" -
металургійний завод" (83062 м.
Донецьк, вул. Івана Ткаченко, буд. 122)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південна Промислова
Компанія" (69006 м. Запоріжжя, вул.
Південне шосе, буд. 3-Г; адреса з ЄДРЮО та
ФОП: 69120 м. Запоріжжя, вул. Мікояна, буд.
22, кв. 6)

про стягнення 109 800 грн. 00 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача: Астахов Д.О., дов. б/н від
03.06.2013 р.

Від відповідача: Максименко К.В., дов. №
35/14 від 02.01.2014 р.

Приватне акціонерне товариство
"Донецьксталь" - металургійний завод"
звернулося до господарського суду
Запорізької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південна Промислова
Компанія" про стягнення 109 800 грн. 00 коп.
пені за порушення строків поставки за
договором поставки № від 01.03.2012р.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом перерозподілу справ між
суддями від 20.12.2013р., справу № 908/3599/13
передано на розгляд судді Дроздовій
С.С., у зв'язку з хворобою
судді-доповідача у справі Місюри Л.С.

Ухвалою суду від 23.12.2013р. справу №
908/3599/13 прийнято до розгляду, присвоєно
справі номер провадження 6/74/13-27/97/13 та
призначено судове засідання на 13.01.2014р.

У судовому засіданні 13.01.2014р.
оголошувалася перерва до 10.02.2014р., на
підставі ст. 77 ГПК України, для
необхідності надання сторонами
додаткових доказів та документів, які
необхідні для повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи по суті.

10.02.2014р. продовжено розгляд справи №
908/3599/13.

До початку розгляду справи представник
позивача заявив клопотання щодо
відмови від здійснення технічної
фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа
розглядається, склад суду, та
роз'яснено представникам сторін, які
прибули в судове засідання, їх права, у
тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 10.02.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги, на підставах,
викладених у позовній заяві та
письмових поясненнях, надісланих на
адресу суду 23.12.2013р., 27.07.2014р. Просить суд
стягнути з ТОВ "Південна Промислова
Компанія" 109 800 грн. 00 коп. пені за
порушення строків поставки за
договором поставки № від 01.03.2012р.

Відповідач проти позову заперечив, на
підставах, викладених у письмовому
відзиві, наданому до канцелярії суду
09.01.2014р. (приєднаний до матеріалів
справи) та надав письмове клопотання
про долучення документів до матеріалів
справи, витребуваних у судовому
засіданні 13.01.2014р. Просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи, заслухавши
представників позивача та відповідача,
оцінивши надані докази, суд вважає
вимоги позивача такими, що не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути - визнання
права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 4-1 ГПК України
господарські суди вирішують спори у
порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про захист
порушеного або оспорюваного
суб'єктивного права чи охоронюваного
законом інтересу, яка здійснюється у
визначеній законом процесуальній
формі. Згідно з господарським
процесуальним законодавством предмет
позову це матеріально - правова вимога
позивача до відповідача, відносно якої
суд повинен винести рішення.
Матеріально-правова вимога позивача
повинна опиратися на певні обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
а саме на підставу позову.

Згідно з ст.20 ГК України право на
захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно статті 42 Конституції України
кожен має право на підприємницьку
діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку (ст.
42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність
здійснюється суб'єктами
господарювання, підприємці мають право
без обмежень самостійно здійснювати
будь-яку підприємницьку діяльність,
яку не заборонено законом.

Господарським судом встановлено, що
01.03.2012р. між ПАТ "Донецьксталь" -
металургійний завод" (покупець) та ТОВ
"Південна Промислова Компанія"
(постачальник) укладено договір
поставки № .

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується передати,
а покупець зобов'язується прийняти та
оплатити, відповідно до умов даного
договору продукцію
виробничо-технічного призначення.
Номенклатура, кількість, ціна, строк та
умови поставки товару узгоджуються
сторонами в додатку та/або додатковою
угодою, яка є невід'ємною частиною
даного договору.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від
20.04.2012р. постачальник зобов'язується
виготовити та передати на протязі
65-тиднів з моменту підписання
додаткової угоди, а покупець
зобов'язується прийняти відповідно до
технічного паспорту та оплатити на
умовах даного договору продукцію
виробничо-технічного призначення, а
саме комплектну трансформаторну
підстанцію 2КТПсн-1000кВа, (ТУ У
31.2-0:2007), напругою 6/0, 4кВ,
відповідно до опитувального листа
29041-ЭПЗ,ЛО1. Елементна база: - тр-р
виробництва GBE (Італія),
автоном.вимикачі - Контактор, 2012вип.

Відповідно до пункту 3.1 договору, ціна
товару, визначена в додатку та/або
додатковій угоді, відповідає рівню
звичайних цін. Сторони повідомлені про
ціну на товар, яка виникла на ринку.

Згідно із пунктом 3.2 договору, Покупець
здійснює оплату товару шляхом прямого
перерахування грошових коштів на
рахунок Постачальника протягом 5
банківських днів з дати його поставки
та отримання Покупцем рахунку, якщо
інше не оговорено в додатку та/або
додатковій угоді. Датою оплати товару
вважається дата списання грошових
коштів з рахунку Покупця.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що по
факту відвантаження товару
Постачальник надає Покупцю наступні
документи: рахунок - 1 екз.; видаткову
накладну (товарно-транспортну
накладну) при відвантаженні вантажним
автомобільним транспортом - 1 екз.;
залізничну квитанцію про прийомку
вантажу та акт прийому-передачі при
відвантаженні залізничним транспортом
- 1 екз.; сертифікат якості та/або
технічний паспорт - 1 екз.; паспорта на
комплектуючи вироби; інші спеціальні
документи. Податкова накладна
видається в день виникнення податкових
зобов'язань згідно зі статтею 187
Податкового кодексу України (з
зазначенням УКТ ВЄД для підакцизних
та/або імпортних товарів).

Відповідно до додаткової угоди № 1 від
20.04.2012р. загальна сума поставленого
товару становить 610000,00 грн. з ПДВ.

Згідно із умовами додаткової угоди,
ціна на товар встановлюється в
тендерній пропозиції Постачальника,
узгодженій з Покупцем з наступним
зазначенням її в чинному договорі. Ціна
на поставлений за чинним договором
товар є фіксованою та не підлягає зміні
в односторонньому порядку з моменту
отримання Постачальником відповіді
про прийняття його тендерної
пропозиції.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1,
поставка товару здійснюється на умовах
СРТ склад Покупця (Інкотермс 2000 року).
Датою поставки товару вважається дата
відмітки про його отримання, яка
вказана в накладній. Місце поставки
товару -м. Донецьк, вул. Івана Ткаченко,
122, склад Покупця.

Позивач у позовній заяві зазначив, що
відпові дно до додаткової угоди № 1 від
20.04.2012р. поставка товару здійснюється
на протязі 65 днів з моменту підписання
додаткової угоди, тобто до 25.06.2012 року.

Господарський суд встановлено, що
відповідно до п. 8.7 договору, покупець
має право в односторонньому порядку
змінити умови договору, які набувають
чинності після спливу 5 днів з моменту
направ лення Покупцем відповідного
письмового повідомлення.

02 жовтня 2012 року відповідач надав
відповідачу листа, в якому було за
значено, що ПАТ «Донецьксталь» -
металургійний завод» просить відкрити
замовлення та виготовити комплектну
трансформаторну підстанцію 2
КТПсн-ЮОкВа відповідно додат кової
угоди № 1 до договору № від 01.03.12.
Строк поставки у цьому листі було
зазначено 65 днів.

Таким чином, виходячи зі змісту даного
листа, ПАТ «Донецьксталь» -
металургійний завод» змінив строк
поставки товару. Новий строк поставки
становив 65 днів з моменту отри мання
цього листа. Отже, позивач скористався
своїм правом, наданим п. 8.7 договору.

Строк поставки товару почав свій
перебіг після спливу 5 днів з моменту
отримання листа. Лист від відповідача
ми отримали 02.10.2012 року. Строк поставки
товару почав перебіг з 08.10.2012 року.
Враховуючи зміну строку поставки,
кінцевий строк поставки Товару спливав
11 грудня 2012 року.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу
України визначено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватись
належним чином і в установлений строк,
є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Господарським судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
рішенням господарського суду
Донецької області у справі № 905/5727/13 від
22.10.2013р. позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Південна
Промислова Компанія", м. Запоріжжя до
Приватного акціонерного товариства
"Донецьксталь" - металургійний завод", м.
Донецьк задоволені частково. Стягнуто
з Приватного акціонерного товариства
«Донецьксталь»-металургійний завод»
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Південна Промислова
Компанія» суму основного боргу в
розмірі 610 000 грн. 00 коп., пеню в розмірі
42349 грн. 05 коп., 0,1% річних в розмірі 309
грн. 18 коп. В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду від 22.10.2013р. ПАТ
«Донецьксталь»-металургійний завод»
подано апеляційну скаргу, в якій
просить рішення господарського суду
Донецької області від 22.10.2013 року у
справі № 905/5727/13 скасувати, прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013р.
апеляційну скаргу залишено без
задоволення. Рішення господарського
суду Донецької області від 22.10.2013р. у
справі № 905/5727/13 залишено без змін.

Постанова Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013р. у
справі № 905/5727/13 до теперішнього часу не
скасована, є чинною та є обов'язковою
для виконання, тому господарський суд
Запорізької області не знаходить
правових підстав для задоволення
позовних вимог позивача про стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південна Промислова
Компанія" про стягнення 109 800 грн. 00 коп.
пені за порушення строків поставки за
договором поставки № від 01.03.2012р.

Згідно статті 85 ГПК України - рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Позивач документально не довів суду
обставин, якими він мав обґрунтувати
позов в частині стягнення з Товариства
з обмеженою відповідальністю "Південна
Промислова Компанія" про стягнення 109
800 грн. 00 коп. пені за порушення строків
поставки за договором поставки №
від 01.03.2012р.

Таким чином, рішенням господарського
суду Донецької області від 22.10.213р. у
справі № 905/5727/13, яке набрало законної
сили, було встановлено той факт, що
листом від 02 жовтня 2012 року ПАТ
«Донецьксталь» - металургійний завод»
змінив строк поставки товару. Новий
строк поставки становив 65 днів з
моменту отримання цьо го листа. Отже,
позивач скористався своїм правом,
наданим п. 8.7. Договору.

Цей факт не спростовано і за
результатами перегляду даного рішення,
що підтвер джується постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 року.

Також, постановою Донецького
апеляційного господарського суду
підтверджено факт отримання товару від
підприємства відповідача у справі на
підставі акту приймання-передачі № 1
від 28.01.2013 року. В постанові апеляційної
інстанції зазначено, що посилання
заявника апеляційної скарги на те, що
акт приймання-передачі матеріальних
цінностей від 28.01.2013 року не є належним
доказом в підтвердження поставки
товару відповідачу, оскільки не
відповідає нормам, які застосовуються
до первинних документів, а саме,
підписаний не уповноваженою на те
особою з боку позивача, а тому, підстави
для стягнення з відповідача заявлених
сум за спірним договором відсутні,
колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду не
приймає до уваги, з огляду на наступне.

«Нормами чинного законодавства та п.п.
3.4.1 «Інструкції про порядок видачі
мініс терствам та іншим центральним
органам виконавчої влади,
підприємствам, установам, ор
ганізаціям, господарським об'єднанням
та громадянам дозволів на право
відкриття та функціонування
штемпельно-граверних майстерень,
виготовлення печаток і штампів, а та
кож порядок видачі дозволів на
оформлення замовлення та виготовлення
печаток і штам пів"» затвердженої
Наказом МВС України від 11.01.1999 року № 17
та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 28.04.1999 року за № 264/357
(чинною на час видачі довіре ності)
передбачена відповідальність та
контроль за дотриманням порядку
зберігання печа ток і штампів.

Таким чином, оскільки спірний акт
виконаних робіт містить печатку
товариства позивача, законність
користування якою покладається на його
керівника та оскільки про тягом
розгляду справи жодних доказів
звернення останнього до
правоохоронних органів із заявою про
незаконне користування, викрадення
печаток останнього суду не надано, по
силання заявника апеляційної скарги на
те, що приймання-передачі матеріальних
ціннос тей від 28.01.2013 року підписаний не
уповноваженою особою позивача є
недоцільним.»

Відповідно до статті 35 ГПК України -
підстави звільнення від доказування.
Факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) під
час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 33 ГПК
України сторони зобов'язані вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, ст. 34 ГПК України.

Позивач не надав необхідних доказів в
обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, в
судовому засіданні 10.02.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Згідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на позивача
при відмові в позові.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
"Донецьксталь" - металургійний завод", м.
Донецьк до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південна Промислова
Компанія", м. Запоріжжя відмовити.

Суддя
С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 14.02.2014р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.