ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.02.2014
Справа № 905/821/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Величко Н.В.

при помічнику Юровій Ю.С.

за участю представників сторін

від позивача: Ченцова Л.І. - за
довіреністю від 18.02.2014р. № ВТР 139682

від відповідача: ОСОБА_3 - особисто

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали

за позовом Амвросіївського районного
споживчого товариства,

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1

про стягнення 13992,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Амвросіївське районне споживче
товариство звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 заборгованості за договором № 42
від 01.01.2013р. у вигляді орендної плати у
сумі 7920,00 грн. та пені у сумі 6072,00 грн.,
всього 13992,00 грн.

Позов мотивований невиконанням
орендарем за весь час дії договору
зобов'язань щодо оплати орендної плати
за користування будівлею магазину
АДРЕСА_1.

Нормативно вимоги обґрунтовані ст.ст.
193, 285, 286, 291 Господарського кодексу
України, ст.ст. 16, 525, 526, 527, 549-550, 636, 759-786
Цивільного кодексу України.

На підтвердження вимог надано суду
договір здачі в оперативну оренду
основних засобів від 01.01.2013р. № 42, акт
прийому-передачі основних засобів від
01.01.2013р., свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, листування з
доказами відправки та вручення
відповідачу, акт звірки розрахунків
від 23.01.2014р., розрахунок позовних вимог,
витяги з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, копії яких долучено
до матеріалів справи.

Відповідач письмового відзиву не
надав, у судовому засіданні позовні
вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, суд
виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України (далі за текстом ЦК України)
встановлено, що договір є домовленість
сторін.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

Як вбачається, між позивачем, як
орендодавцем, та відповідачем, як
орендарем, укладено договір здачі в
оперативну оренду основних засобів від
01.01.2013р. № 42.

Предметом цього договору є тимчасове,
платне користування обладнанням і
будинком магазину АДРЕСА_1 (далі за
текстом - майно), для організації
торгівлі товарами народного
споживання.

Вступ орендаря у тимчасове платне
володіння та користування майном
здійснюється з моменту підписання
сторонами акту прийому-передачі (п.2.1
договору).

Майно вважається поверненим
орендодавцю з моменту підписання
сторонами акту прийому-передачі (п.2.3,
п.2.4 договору).

Строк дії договору сторонами визначено
у п.6.1 та встановлено, що цей договір діє
з 01.01.2013р. до 31.12.2013р.

Договір № 42 від 01.01.2013р. підписаний
обома сторонами без розбіжностей.

Згідно статті 761 ЦК України право
передання майна у найм має власник речі
або особа, якій належать майнові права.

З матеріалів справи вбачається, що
будівля магазину АДРЕСА_1, загальною
площею 218,80 кв.м., є власністю
Амвросіївського районного споживчого
товариства згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії САВ
№ 381696.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України та ч.1
ст.283 Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. Плата за
користування майном встановлюється
договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).

Згідно частини другої статті 640
Цивільного кодексу України, якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії.

Передання наймачеві будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої
частини) оформляється відповідним
документом (актом), який підписується
сторонами договору. З цього моменту
починається обчислення строку
договору найму, якщо інше не
встановлено договором.

Матеріали справи свідчать, що 01.01.2013р.
позивач передав у тимчасове, платне
користування, а відповідач прийняв без
зауважень за актом приймання-передачі
основних засобів № 42 будівлю магазину
АДРЕСА_1, загальною площею 219 кв.м., а
також обладнання згідно переліку
колькістю 34 найменування.

Таким чином, договір № 42 від 01.01.2013р. є
належною підставою для виникнення у
відповідача певних прав та обов'язків
за таким договором.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Аналогічна
норма міститься у п.7 ст.193 ГК України.
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599 ЦК
України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст.286 ГК України орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством.

У пункті 3.1 договору сторони визначили
розмір орендної плати на рівні 660,00 грн.
на місяць.

Орендар зобов'язався своєчасно, не
пізніше 1 числа звітного місяця і у
повному обсязі вносити орендодавцю
орендну плату (п.4.1.2 договору).

В матеріалах справи відсутні і
сторонами не надано доказів внесення
відповідачем орендної плати у порядку
та строки, обумовлені договором здачі в
оперативну оренду основних засобів від
01.01.2013р. № 42.

Матеріали справи свідчать, що позивач
звертався до відповідача з
листами-вимогами від 31.05.2013р. № 106, від
04.10.2013р. № 185, від 29.11.2013р. № 241 про
погашення заборгованості з орендної
плати, що утворилась протягом
січня-грудня 2013рр., у розмірі 7260,00 грн.,
які залишені відповідачем без
реагування. Протилежного відповідачем
не доведено.

Згідно наявного у справі Акту звірки
взаємних розрахунків за договором № 42
від 01.01.2013р., заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
01.01.2014р. складає 7920,00 грн. Зазначений
акт звірки підписано відповідачем без
заперечень.

На момент прийняття рішення,
відповідачем зазначених обставин не
спростовано, доказів оплати
заборгованості суду не надано.

Таким чином вимоги Амвросіївського
районного споживчого товариства про
стягнення з орендаря (відповідача)
заборгованості з орендної плати за
період з січня 2013р. по грудень 2013р. у
розмірі 7920,00 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) є порушенням
цього зобов'язання; боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
виконав зобов'язання у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.216-218 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за порушення у сфері господарювання
шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У пункті 5.1.1 договору сторони
визначили, що за порушення строків
внесення плати встановлених пунктом
4.2.1 договору орендар оплачує пеню у
розмірі 5% від суми заборгованості за
кожен день прострочки.

Як вбачається, позивачем нараховано на
заборгованість з липня по грудень 2013
року пеню у сумі 6072,00 грн., виходячи з
умов договору, які пред'явлено до
стягнення з відповідача.

Господарський суд враховує, що з огляду
на положення частини шостої статті 231,
частини другої статті 343
Господарського кодексу України та
статей 1 і 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" яким би
способом не визначався в договорі
оренди (найму) розмір пені за
прострочення платежу за відповідним
зобов'язанням, стягнуто може бути лише
пеню, сума якої не перевищує ту, що
обчислена з урахуванням подвійної
облікової ставки Національного банку
України.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок, суд вважає його помилковим,
а вимоги такими такими, що підлягають
задоволенню частково. За підрахунком
суду до стягнення з відповідача
підлягає пеня у розмірі 44,02 грн.,
виходячи з визначеного позивачем
періоду розрахунку, розміру
заборгованості та подвійної облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до приписів статті 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі усіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на матеріали справи та норми
чинного законодавства, суд дійшов
висновку, що відповідач не спростував
доводи позивача жодним доказом, втім,
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково через невірний розрахунок
санкцій (пені).

Судові витрати покладаються на обидві
сторони пропорційно задоволеним
позовним вимогам відповідно до статті
49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 75, 82 - 84 ГПК
України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Амвросіївського
районного споживчого товариства до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
№ 42 від 01.01.2013р. у розмірі 13992,00 грн., з
яких орендної плати у сумі 7920,00 грн. та
пені у сумі 6072,00 грн. - задовольнити
частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь
Амвросіївського районного споживчого
товариства (87300, Донецька область,
Амвросіївський район, м. Амвросіївка,
вул. Фрунзе, буд. 19А, , р/р
7076 ТОБО 10004/0103 ФДОУ АО «Ощадбанк»
м. Амвросіївка, МФО 335106) заборгованість
з орендної плати у сумі 7920,00 грн., пеню у
сумі 44,02 грн., судовий збір у сумі 1039,90
грн.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили через
десять днів з дня його підписання та
може бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повний текст рішення складено та
підписано 20.02.2014р.

Суддя
Н.В. Величко

надруковано 3 прим.

1 - у справу

2 - сторонам