ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.2014
Справа № 905/7708/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Гриник М.М.

при секретарі судового засідання
Новіковій В.Р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

Господарський суд Донецької області у
складі судді Гриник М.М.

розглянувши матеріали

за позовом Костянтинівського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Костянтинівської
міської ради, м.Костянтинівка

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Артемівськ

трєтя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні позивача: Державна
інспекція сільського господарства у
Донецькій області, м.Донецьк

про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та стягнення шкоди
за самовільне зайняття земельної
ділянки

Представники сторін:

прокурор: Блащик Г.Є, за посвідченням.

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Алтухова Т.В, за
довір від 08.01.2014р.;.

Костянтинівський міжрайонний прокурор
звернувся до господарського суду
Донецької області в інтересах держави
в особі Костянтинівської міської ради
із позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
та стягнення шкоди за самовільне
зайняття земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на факт
самовільного зайняття та використання
відповідачем земельної ділянки площею
0,0044га для розміщення літніх альтанок у
кількості 5 шт. та використовує
земельну під водоймою площею водного
дзеркала 9,7га у балці «Донецька» басейн
річки Кривий Торець на підставі
рішення Донецької
облдержадміністрації №648 від 04.09.2012р.
Земельна ділянка площею 0,0044га
використовується відповідачем без
одержання правовстановлюючих
документів та їх державної реєстрації,
що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного
кодексу України.

Ухвалою від 06.11.2013р. порушено
провадження у справі №905/7708/13, сторони
зобов'язані надати документи та
виконати певні дії.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 24.12.2013р. справу передано на розгляд
судді Ю.С.Нестеренко.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 28.01.2014р. справу передано на розгляд
судді М.М.Гриник.

В порушення вимог ухвал суду
відповідач в судові засідання не
з'явився без повідомлення про причину
неявки, витребувані документи та
відзив на позовну заяву до суду не
надіслав.

Судом вжиті усі належні заходи для
повідомлення відповідача про місце,
дату та час проведення судового
засідання.

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України №18 від 26
грудня 2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на достатність представлених
позивачем документів, згідно статті 75
Господарського процесуального кодексу
України справа розглянута за наявними
у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні, яке відбулось
11.02.2014р. оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Судом, відповідно до вимог статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України складено протокол, який
долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
подані докази та заслухавши в судовому
засіданні пояснення представника
прокурора та відповідача,
господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2013 р. державними інспекторами
сільського господарства в Донецькій
області проведено перевірку
дотримання вимог земельного
законодавства фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1. В ході перевірки
встановлено, що відповідач, в порушення
вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу
України використовує земельну ділянку
під розміщення літніх альтанок.

За результатами виявленого порушення
відповідачу видано припис №0209 від
14.08.2013р., яким зобов'язано усунути
порушення вимог земельного
законодавства.

За фактом використання земельної
ділянки без оформлення
правовстановлюючих документів на
підставі ст. 53-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
порушено справу про адміністративне
правопорушення, складено протокол про
адміністративне правопорушення №000650
від 14.08.2013р., винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення №14/08/13-196 від 14.07.2013р.

На підставі вищенаведеного, відповідно
до Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриття (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.07. №963
здійснено розрахунок відшкодування
шкоди, нанесеної Державі від
самовільного використання земельної
ділянки, відповідно до якого розмір
шкоди складає 333,21 грн.

10.10.2013р. Державною інспекцією
сільського господарства в Донецькій
області повторно проведено перевірку
дотримання відповідачем земельного
законодавства, про що складено акт
перевірки від 10.10.2013р № 10/10/13 та видано
припис від 10.10.2013р. №0212. Зазначеною
перевіркою встанвлено, що відповідачем
вимоги припису від 14.08.2013р. №0209 не
виконано.

В процесі розгдяду справи Державною
інспекцією сільського господарства в
Донецькій області 12.12.2013р. втретє
проведено перевірку дотримання вимог
земельного законодавства
відповідачем, якою встановлено, що
вимоги приписів відповідачем не
виконано.

У зв'язку з тим, що порушення усунуто не
було, Костянтинівським міжрайонним
прокурором в інтересах держави, в особі
Костянтинівської міської ради
пред'явлено позов до ФОП - ОСОБА_1 вапро
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та приведення її у
придатний для використання за цільовим
призначенням стан та стягнення
заподіяної шкоди у розмірі 333,21грн.

Згідно ст.1 Земельного кодексу України
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави.

Відповідно до частини першої статті 13
Конституції України земля є об'єктом
права власності українського народу,
від імені якого це право здійснюють
органи державної влади і органи
місцевого самоврядування в межах,
визначених цією Конституцією, іншими
законодавчими актами України.

За ст..2 Земельного кодексу України
земельні відносини - це суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження землею. Суб'єктами
земельних відносин є громадяни,
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування та органи державної
влади.

Завданням земельного законодавства є
регулювання земельних відносин з метою
забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад
та держави, раціонального використання
та охорони земель.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Згідно статті 125 Земельного кодексу
України право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Визначення терміну „самовільне
зайняття земельних ділянок" наведене в
ст. 1 Закону України „Про державний
контроль за використанням та охороною
земель". За приписами цієї статті,
самовільне зайняття земельної ділянки
- будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Виходячи з матеріалів справи, на момент
проведення перевірок додержання вимог
земельного законодавства рішення
позивача про передачу відповідачу у
власність або оренду земельної ділянки
для організації господарчого двору до
багатоповерхового будинку, або надання
цієї ділянки у користування (оренду)
відсутнє.

Судом встановлено, що спірна земельна
ділянка використовувалась
відповідачем самовільно, що
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, актом перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 14.08.2013р., приписом від 14.08.2013р. №0209 на
усунення виявлених порушень, доданою
план-схемою самовільно зайнятої
земельної ділянки, яка встановлює на
місцевості її місце розташування,
протоколу про адміністративне
правопорушення від 14.08.2013р. №000650 та
постановою про накладення
адміністративного стягнення №14/08/13-196.

Тобто, матеріалами справи
підтверджується самовільне
заволодіння відповідачем спірною
земельною ділянкою, що не спирається на
закон і відбувається з порушенням
визначеного порядку надання земельних
ділянок.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем не надано суду
документів, що підтверджують його
право на користування земельною
ділянкою площею 0,0044 га, розташованої в
межах населеного пункту
м.Костянтинівки під розміщення літніх
альтанок.

Заходів щодо усунення порушень
земельного законодавства відповідачем
не вжито, самостійно земельну ділянку
не звільнено.

Згідно статті 212 Земельного кодексу
України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки загальною
площею 0,0044 га під розміщення літніх
альтанок, розташованої в межах
населеного пункту м.Костянтинівки, та
приведення її у придатний для
використання за цільовим призначенням
стан.

Відповідно до ст. 157 Земельного кодексу
України відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
здійснюють громадяни та юридичні
особи, які використовують земельні
ділянки, діяльність яких обмежує права
власників та землекористувачів.

Порядок визначення та відшкодування
збитків власником землі та
землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

В матеріалах справи міститься
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
державі внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки ФОП ОСОБА_1,
на загальну суму 333,21грн. Обчислення
розміру шкоди здійснено державним
інспектором сільського господарства в
Донецькій області на підставі Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
(родючого шару ґрунту) без спеціального
дозволу, що затверджена постановою
Кабінету Міністрів України №963 від
25.07.2007р.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними діями особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

В матеріалах справи наявна квитанція №
069234983 від 09.10.2013р. про сплату штрафу в
розмірі 333,21грн.

Відтак, на момент подання позову,
обов`язок відповідача шодо сплати
штрафу в розмірі 333,21грн. припинився, що
в свою чергу унеможливлює його
задоволення.

Відповідно до п.4.4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

За таких обставин суд відмовляє в
задоволенні позову в цій частині.

Прокурор у встановленому законом
порядку звільнений від сплати судових
витрат.

Частиною.2 ст.4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011р. №3674-VI,
встановлено ставки судового збору для
звернення до господарського суду, з
позовом.

За змістом позовної заяви прокурором
заявлено вимогу немайнового характеру
(звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки) та майнового
характеру (стягнення шкоди за
самовільне зайняття земельної ділянки)

Відповідно до п.4.6. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

Судові витрати покладаються на сторони
відповідно вимог ст. 49 ГПК України.

Таким чином, судовий збір в сумі 1720,50грн
грн. підлягають стягненню в дохід
державного бюджету України із позивача
- Костянтинівської міської ради,
судовий збір в сумі 1147грн. - з ФОП -
ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 1, 2, 22, 32, 33, 43, 75; 82-85
Господарського процесуального кодексу
України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Костянтинівського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Костянтинівської
міської ради, м.Костянтинівка до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Артемівськ, за участю трєтьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
стороні позивача Державної інспекції
сільського господарства у Донецькій
області, м.Донецьк про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
та стягнення шкоди за самовільне
зайняття земельної ділянки -
задовольнити частково.

Зобов'язати фізичну-особу підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ІНННОМЕР_1) звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,0044га, із земель загального
користування в межах населеного пункту
м.Костянтинівка, біля водойми у балці
«Долгенька» басейну річки Кривий
Торець у м.Костянтинівці, прибрати
встановлені альтанки та привести
земельну ділянку у первісний,
придатний для використання за цільовим
призначенням стан.

Стягнути з фізичної-особи підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ІНННОМЕР_1) на користь
Державного бюджету України (р/р 3006
у ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016,
, Отримувач: Київське
УК/Київський р-н/22030001, код бюджетної
класифікації 22030001) судовий збір в сумі
1147 грн.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Стягнути з Костянтинівської міської
ради (85114, Донецька область, м.
Костянтинівка, вул.Леніна,260,
р/р1252) на користь Державного
бюджету України (р/р 3006 у ГУ ДКСУ у
Донецькій області, МФО 834016, ,
Отримувач: Київське УК/Київський
р-н/22030001, код бюджетної класифікації
22030001) судовий збір в сумі 1720,50 грн.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене до Донецького апеляційного
господарського суду протягом десяти
днів. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
М.М. Гриник

Повний текст складено та підписано
17.02.2014р.