Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24885/13 19.02.14 р.

За позовом Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Провіта"

до Моторного (транспортного)
страхового бюро України

про стягнення 8 967,24 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

при секретарі судового засідання
Левітасі Я.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта" звернулось до господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України про стягнення 8 967,24 грн.

Ухвалою суду від 23.12.2013 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 21.01.2014 р.

15.01.2014 р. від позивача надійшли письмові
пояснення по справі.

В судовому засіданні 21.01.2014 р.
представником відповідача було подано
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.01.2014 р.
оголошувалась перерва до 04.02.2014 р.

31.01.2014 р. від позивача надійшли
заперечення на відзив.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.02.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. на лікарняному справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 04.02.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. справу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 19.02.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 17.02.2014 р. у зв'язку з
виходом з лікарняного справу передано
для розгляду судді Зеленіній
Н.І.Ухвалою від 17.02.2014 р. суддею
Зеленіною Н.І. справу прийнято до
провадження.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про причини неявки суд не
повідомили.

У судовому засіданні 19.02.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд встановив наступне.

15.08.2012 р. між Товариство з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта" (позивач) та Корнєвою Н.В.
(надалі - Страхувальник) було укладено
Договір добровільного страхування
наземного транспорту № 09-02-5657007, за яким
застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
наземним транспортним засобом марки
«Форд», державний реєстраційний № АА
1874 ВС.

28.11.2012 р. у м. Києві відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Хюндай»,
номерний знак LWLPE 119, під керуванням
водія Малея В.І., та транспортного
засобу «Форд», державний реєстраційний
№ АА 1874 ВС, під керуванням
страхувальника.

Відповідно до довідки ВДАІ
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення водієм Малеєм В.І.
вимог Правил дорожнього руху України.

Постановою Солом'янського районного
суду міста Києва від 25.12.2012 р. Малея В.І.
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Внаслідок вказаного ДТП було
пошкоджено автомобіль «Форд»,
державний реєстраційний № АА 1874 ВС,
власнику вказаного транспортного
засобу була завдана матеріальна шкода,
розмір якої відповідно до Звіту про
оцінку майна № 996 від 06.12.2012 р. становить
9 431,30 грн.

За страховим випадком - вищевказаною
ДТП, позивачем було здійснено виплату
страхувальнику страхового
відшкодування в розмірі 8 967,24 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 60195 від 20.03.2013 р.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що
автомобіль «Хюндай», номерний знак LWLPE
119, яким спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди, застрахований
страховим сертифікатом «Зелена карта»
№ D5137/1010/98/072754182.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Згідно зі ст. 1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно до підп. в) п. 41.2. Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду
стразових гарантій відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяна транспортним
засобом, зареєстрованим в іншій країні,
щодо якого був виданий страховий
сертифікат «Зелена картка», що діяв на
день дорожнього-0тарнспортної пригоди
на території України.

Таким чином, відповідач є особою, яка,
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» зобов'язана
відшкодувати завдану ДТП шкоду у
розмірі та порядку, передбачених
законом, а до позивача, як страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за Договором страхування № 09-02-5657007від
15.08.2012 р. перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
судової палати у господарських справах
Верховного Суду України від 25.11.08 р.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Дослідивши обставини справи та докази
у даній справі, суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
порядку відповідачем, а відтак такими,
що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву, не
відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються наявними у
ній матеріалами.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
сплачені позивачем судові витрати
(судовий збір) відшкодовуються йому за
рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43,
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Моторного (транспортного)
страхового бюро України (02154, м. Київ,
бул. Русанівський, 8; ) на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта" (07300, Київська обл., м. Вишгород,
вул. Набережна, 7; ) 8 967
(вісім тисяч дев'ятсот шістдесят сім)
грн. 24 коп. страхового відшкодування та
1 720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 24.02.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна