ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 лютого 2014 року Справа № 5016/2355/2012(17/87)
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Остапенка М.І.,

Гончарука П.А. (доповідача),

Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу
приватної виробничо - комерційної
фірми «Кальтаір» на рішення
господарського суду Миколаївської
області від 1 жовтня 2013 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 10 грудня 2013
року у справі № 5016/2355/2012(17/87) за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сатком» до
приватної виробничо - комерційної
фірми «Кальтаір» про стягнення суми, -

Встановив:

Згідно ч. 4 ст. 111 Господарського
процесуального кодексу України до
скарги додаються, зокрема, докази
сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» від 8 липня 2011 року
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлено ставку
судового збору за подання касаційної
скарги до господарського суду на
рішення суду в розмірі 70 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Ставка судового збору, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви
майнового характеру становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати
визначено Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» та
становить 1 147,00 грн.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 1 жовтня 2013
року, залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 10 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 166 886, 00
грн. основного боргу, 100 000, 00 грн. пені та
9345, 61 грн. судового збору.

Приватна виробничо - комерційна фірма
«Кальтаір» звернулася до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Миколаївської області від 1 жовтня 2013
року та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 10
грудня 2013 року скасувати повністю та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

При цьому, скаржник сплатив 1 400, 00 грн.
судового збору за подання касаційної
скарги, про що свідчить квитанція від 26
грудня 2013 року №ПН31132.

Таким чином, при поданні касаційної
скарги, скаржник повинен був сплатити 2
668, 86 грн., судового збору, тому, додана
до матеріалів касаційної скарги
квитанція від 26 грудня 2013 року №ПН31132
про сплату 1 400, 00 грн. не може вважатися
належним і допустимим доказом сплати
судового збору у встановленому
розмірі.

З огляду на викладене, касаційна скарга
не може бути прийнята до розгляду як
така, що оформлена з порушенням норм
процесуального права, в зв'язку з чим
підлягає поверненню скаржнику.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 111-3 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення
господарського суду Миколаївської
області від 1 жовтня 2013 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 10 грудня 2013
року у справі № 5016/2355/2012(17/87) повернути
приватній виробничо - комерційній
фірмі «Кальтаір».

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко