ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

25 лютого 2014 року
Справа № 913/204/14

Провадження №1пд/913/204/14

За позовом прокурора Жовтневого району
м. Луганська в інтересах держави в
особі

1-го позивача Виконавчого комітету
Луганської міської ради

2-го позивача Луганської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арбат", м. Луганськ

про внесення змін до договору оренди
землі

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Вороніна
О.С.

У засіданні брали участь:

від 1-го позивача - представник не
прибув;

від 2-го позивача - Дегтярьова Н.В.,
головний спеціаліст-юрисконсульт за
довіреністю від 21.11.2013 №01/03-31/7300/0/2-13;

від відповідача - представник не
прибув;

за участю прокурора прокуратури
Ленінського району м. Луганська
Рузавіна Р.В.

Суть спору: про внесення змін до
договору оренди землі від 23.10.2003,
держреєстрація від 07.11.2003 № 4766, а саме
викладення 1-го абзацу п.2.1 розділу
"Орендна плата" у новій редакції щодо
встановлення річної орендної плати у
розмірі земельного податку із
застосуванням до нього договірного
коефіцієнту 3 (з урахуванням заяви
позивача від 11.02.2014).

Неприбуття у судове засідання вдруге
відповідача, який був належним чином
повідомлений про час і місце
проведення судового засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті
згідно положень ст. 75 ГПК України, а
направлення кореспонденції на адресу
відповідача відповідно до інформації,
що міститься в матеріалах справи, є
належним доказом виконання
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасників судового
процесу про вчинення судом певних
процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника 2-го позивача
та прокурора, суд дійшов до наступного.

Так, ст. 121 Конституції України
передбачено, що на органи прокуратури
України покладається представництво
інтересів громадян або держави в судах
у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України
"Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатись до
суду в передбачених законом випадках.

Статтею 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що підставою
представництва прокурором в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави. Представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

За змістом ст. 2 ГПК України (у
редакції Закону від 18.09.2012), яка регулює
порушення справ у господарському суді,
такі справи порушуються за позовними
заявами прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави.

Підставою звернення прокурора з
даною позовною заявою до суду в
інтересах держави є порушення
відповідачем інтересів Луганської
міської ради, як власника землі, у сфері
орендних правовідносин.

Щодо обставин спору, то судом
встановлено, що 10.09.2003 Луганською
міською радою було прийняте рішення №
326/8 "Про передачу товариству з
обмеженою відповідальністю "Арбат" в
оренду земельної ділянки під
будівництво та розміщення офісу за
адресою: вул. Коцюбинського (в районі
радіо-телецентру)".

На підставі вказаного рішення 23.10.2003
між виконавчим комітетом Луганської
міської ради (1-им позивачем) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Арбат" (відповідачем)
було укладено договір оренди землі,
зареєстрований у встановленому
законом порядку 07.11.2003 за № 4766, за
умовами якого відповідач прийняв в
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 0,1420 га за
адресою: м. Луганськ, вул. Коцюбинського
(в районі радіо-телецентру) в межах,
визначених проектом відведення
земельної ділянки.

За змістом п. 1.2 договору останній
укладено терміном на 49 років.

У відповідності до п. 2.1.1 договору на
момент його укладання орендна плата
складала 21039 грн. 50 коп. та
встановлювалась у розмірі земельного
податку (річного), збільшеного на
коефіцієнт 2,5 (п. 2.1 договору).

За змістом п. 2.10 договору сторони
дійшли згоди, що нормативна грошова
оцінка орендованої землі складає 841580
грн. 04 коп.

На виконання положень цивільного
законодавства, яке регулює порядок
внесення змін до договору, прокурор та
позивач просять суд внести зміни до
абзацу 1-го п. 2.1 договору, яким
визначається розмір річної орендної
плати щодо встановлення її у розмірі
земельного податку із застосуванням до
нього договірного коефіцієнту 3.

Оцінивши обставини справи, суд вважає
позовні вимоги прокурора
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає повному задоволенню, з огляду
на наступне.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України
"Про оренду землі" відносини, пов'язані
з орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про
оренду землі" та ст. 124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджено
факт належного укладання між сторонами
у справі договору оренди земельної
ділянки від 23.10.2003 (державна реєстрація
від 07.11.2003 за № 4766).

Факт звернення з позовом
прокурора Ленінського району м.
Луганська в інтересах держави в особі
2-го позивача - Луганської міської ради
обумовлений тим, що згідно з п. 34 ст. 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин є
виключною компетенцією міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що
роботу у частині внесення змін до
договору оренди земельної ділянки
орендодавцем було розпочато у тому
числі у зв'язку з набранням чинності з
01.01.2011 Податковим кодексом України,
яким, зокрема, врегульовано обчислення
орендної плати за землю, а саме:

- розмір орендної плати встановлюється
у договорі оренди, але річна сума
платежу не може бути меншою
трикратного розміру земельного
податку та не може перевищувати 12
відсотків нормативної грошової оцінки
(ст. 288).

Відповідно до ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Підставами для
зміни або розірвання договору є згода
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом; за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом; а
також у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору /ст. 652 ЦК України/.

Як передбачено ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни /тарифи, ставки, тощо/, які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Тому суд дійшов висновку, що
прокурором доведено обґрунтованість
внесення змін до абзацу 1-го п. 2.1
договору оренди землі.

Також звертається увага сторін
на необхідність застосування при
розгляді даної справи господарським
судом на підставі ст. 11128 ГПК України
рішення Верховного Суду України у
подібних правовідносинах по справі №
41/81пд від 04.07.2011, у якій наголошується,
що орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності є
регульованою ціною, тому законодавча
зміна граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

У відповідності до ст. 653 ЦК України у
разі зміни договору у судовому
порядку, зобов'язання змінюється з
моменту набрання рішенням суду про
зміну договору законної сили.

За вказаних обставин позов
підлягає повному задоволенню з
віднесенням судового збору на
відповідача згідно ст. 49 ГПК України. У
зв'язку з тим, що позов заявлено
прокурором, який звільнений від сплати
судових витрат, судовий збір у сумі 1218
грн. 00 коп. стягується на користь
Державного бюджету України.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85, 11128 ГПК
України, суд

в и
р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди
землі від 23.10.2003 (державна реєстрація
07.11.2003 за № 4766), укладеного між
Виконавчим комітетом Луганської
міської ради, ідент. код 04052040 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Арбат", м.
Луганськ, вул. Тітова, б.9, ідент. код
25365493, виклавши абзац перший п. 2.1
розділу "Орендна плата" договору оренди
землі у новій редакції:

- "Річна орендна плата встановлюється у
розмірі земельного податку із
застосуванням до нього договірного
коефіцієнту 3".

3.Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Арбат",
м. Луганськ, вул. Тітова, б.9,
ідент. код 25365493 в доход державного
бюджету України на рахунок 3006,
отримувач УДКСУ у м. Луганську, код ОКПО
37991503, МФО 804013, банк отримувач ГУДКСУ у
Луганській області, по коду
класифікації доходів (ККД) 22030001, символ
206, назва Судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050) судовий збір
у сумі 1218 грн. 00 коп., видати на
виконання наказ Ленінській ОДПІ у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області після
набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складене
28.02.2014.

Суддя
Н.М.Зюбанова