РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

"17" лютого 2014 р.
Справа № 906/1478/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов
М.Г.

суддя
Гулова А.Г. ,

суддя
Саврій В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача -
Комунального підприємства
"Першотравенське"

на рішення господарського суду
Житомирської області від 12.11.13 р.

у справі № 906/1478/13 (суддя Вельмакіна Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010"

до відповідача Комунального
підприємства "Першотравенське"

про стягнення 55854,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Ковбасюк Ю.Г.;

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 12.11.13 р. у
справі № 906/1478/13 позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Енергозберігаючі технології 2010" до
Комунального підприємства
"Першотравенське" про стягнення 55854,00
грн. задоволено. Стягнуто з
Комунального підприємства
"Першотравенське" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010" 55854,00грн. - основного
боргу; 1720,50 грн.- судового збору.

При винесенні вищевказаного рішення,
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріали справи містять надані
позивачем підписані сторонами
договори №1254 від 02.10.2012, №60 від 03.01.2013,
№1629 від 04.01.2013, які за своєю правовою
природою є договорами підряду.

З матеріалів справи судом першої
інстанції було встановлено, що
наявними в матеріалах справи доказами,
зокрема, відповідними актами приймання
виконаних підрядних робіт форми КБ-2в
та Довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати форми
КБ-3в, підтверджується факт виконання
позивачем, а відповідачем прийняття
робіт на загальну суму 55854,00 грн.

При вирішенні спірних правовідносин,
судом першої інстанції було прийнято
до уваги приписи ст.. 181 ГК України, ст.
ст. 6, 11, 627, 629, 837, 854, 879, 882 ЦК України,
ст.ст. 1, 201 Податкового кодексу України.

В обгрунтування своїх висновків,
місцевий господарський суд вказав на
те, що строки розрахунків сторонами не
було погоджено, а тому останні слід
проводити після прийняття замовником
виконаних робіт, тобто, після
підписання актів виконаних робіт.

Також, суд зауважив, що податкова
накладна являється лише підставою для
виникнення податкових зобов'язань, а її
відсутність не впливає на виникнення
чи припинення зобов'язань по оплаті.

З урахуванням встановлених обставин у
даній справі та положень діючого
законодавства, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позов підтверджено
належними доказами, які відповідачем
не спростовано, у зв'язку з чим позовні
вимоги в частині стягнення 55854,00 грн.
основного боргу є обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення.

Не погоджуючись із винесеним рішенням
суду першої інстанції, відповідач -
Комунальне підприємство
"Першотравенське" звернувся з
апеляційною скаргою до Рівненського
апеляційного господарського суду,
відповідно до якої просить рішення
господарського суду Житомирської
області від 12.11.13 р. у справі №906/1478/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Скаржник вважає, що рішення
господарського суду є незаконним та
таким, що прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів,
скаржник (відповідач) вказує наступне.

Суд першої інстанції не надав належної
оцінки тому факту, що згідно з умовами
договорів підряду (п.п. 3.1 - 3.2) виконання
та прийняття робіт оформлюється актами
виконаних робіт за формою КБ- 2в та КБ-3.
Вказані форми містять обов'язковий
реквізит - дату. Оплата здійснюється
протягом (неузгоджено якої кількості
днів) з моменту (тобто дати) підписання
актів виконаних робіт.

Позивачем визнано в судовому засіданні
ту обставину, що за домовленістю сторін
на договорах підряду та актах
виконаних робіт не були проставлені
дати, оскільки сторо нами було
погоджено інші дати розрахунку, строки
яких повинні були зазначитися при
падходженні бюджетного фінансування
для КП «Першотравенське».

Також, скаржник наголошує на тому, що
суд не перевірив належним чином, чи
отримано відповідачем вимогу про
сплату забор гованості від 21.08.2013 р., на
яку є посилання в позовній заяві, адже у
справі відсутні докази надсилання
зазначеної вимоги відповідачеві та
відповідач заперечує, що отри мував
таку вимогу.

З урахуванням окремих положень
Господарського та Цивільного кодексів
України, ст..ст. 187, 201 Податкового
кодексу України, ст. ст. 1, 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", Порядку
ведення реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, затвердженого
ПКМУ від 29 грудня 2010 р. N 1246 та наказом
Міністерства фінансів України від
17.12.2012 р. № 1340 "Про затвердження форми
Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних та порядку його
ведення ", скаржник вважає, що в
останнього зобов'язань по оплаті не
виникло.

Скаржник наголошує на тому, що позивач
грунтує свої вимоги на тому, що у
КП"Першотравенське" виникли
зобов'язання перед ТОВ
"Енергозберігаючі технології 2010" по
сплаті за виконані роботи. Вказане, як
зазначає скаржник свідчить про те, що в
день виникнення цих зобов'язань у ТОВ
"Енергозберігаючі технології 2010"
виникли зобов'язання перед бюджетом по
сплаті ПДВ, відповідно позивач повинен
був і виписати податкові накладні у
двох примірниках, один з яких надати
відповідачу по справі, а також внести
відомості про видані податкові
накладні до електронного реєстру
податкових накладних. Однак, позивач не
надав КП "Першотравенське" податкові
накладні, що підтверджується ре
єстрами виданих та отриманих
податкових накладних за жовтень 2012р. та
січень 2013 р., наявними в матеріалах
справи.

З огляду на викладені вище аргументи на
підтвердження своєї правової позиції,
відповідач вважає, що судом першої
інстанції було задоволено позов за
відсутності на те визначених законом
підстав, у зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції слід скасувати.

Від позивача надійшов відзив на
апеляційну скаргу відповідача,
відповідно до якого просить
оскаржуване рішення суду першої
інстанції залишити без змін, а в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

На спростування доводів, викладених в
апеляційній скарзі, позивач вказує
наступне.

02.10.2012 року між ТОВ «Енергозберігаючі
технології 2010» (підрядник) та
Комунальним підприємством
«Першотравенське» (замовник) було
укладено Договір № 1254, за умовами п. 1.1.
якого замовник доручив, а підрядник
зобов'язався виконати наступні види
робіт: гідрохімічне очищення
свердловини в смт. Першотравенськ,
Баранівського району Житомирської
області.

Позивач наголошує на тому, що 04.10.2012 р.
підрядник виконав взяте на себе
зобов'язання по Договору, про що
сторонами було погоджено, підписано та
скріплено печатками Акт
здачі-приймання робіт (№ КБ-2в) та
Довідку про вартість виконаних робіт
(№ КБ-3) на загальну вартість 31 986,00 грн.

Загальна вартість виконаних робіт ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010» за
Договором №1254 становить 31 986,00 грн.

Також, позивач вказує на укладення
03.01.2013 року між ТОВ «Енергозберігаючі
технології 2010» та Комунальним
підприємством «Першотравенське»
Договору №60, згідно з яким у січні 2013
року було виконано роботи по
гідрохімічному очищенню КНС та
дворової фекальної каналізації по вул.
Комсомольській в смт. Першотравенськ,
Баранівському районі, Житомирської
області.

У відповідності з пунктом 3.1. Договору
№ 60 за надання послуг з виконання робіт
згідно з п.1.1. Договору № 60 замовником
сплачується підряднику сума, яка буде
обумовлена актами виконаних робіт.

18.01.2013 р. підрядник виконав взяте на
себе зобов'язання по Договору, про що
сторонами було погоджено, підписано та
скріплено печатками Акт
здачі-приймання робіт (№ КБ-2в) та
Довідку про вартість виконаних робіт
(№ КБ-3) на загальну вартість 15 774,00 грн.

Згідно з п. 3.3 Договору № 60 встановлено,
що кінцевий розрахунок по даному
Договору проводиться замовником не
пізніше 30 червня 2013 року.

З огляду на вказане, позивач зазначає,
що загальна вартість виконаних робіт
ТОВ«Енергозберігаючі технології 2010»
за Договором № 60 становить 15 774,00 грн.

Поряд з тим, позивач вказує на
укладення 04.01.2013 року між ТОВ
«Енергозберігаючі технології 2010» та
Комунальним підприємством
«Першотравенське» Договору №1629,
згідно з яким у січні 2013 року було
виконано роботи по гідрохімічному
очищенню дворової фекальної
каналізації по вул. Комсомольська, 8 в
смт. Першотравенськ, Баранівському
районі, Житомирської області.

У відповідності з пунктом 3.1. Договору
№ 1629 за надання послуг з виконання
робіт згідно п. 1.1. Договору № 1629
замовником сплачується підряднику
сума, яка буде обумовлена актами
виконаних робіт.

Так, як зазначає позивач, 05.01.2013 р.
підрядник виконав взяте на себе
зобов'язання по Договору, про що
сторонами було погоджено, підписано та
скріплено печатками Акт
здачі-приймання робіт (№ КБ-2в) та
Довідку про вартість виконаних робіт
(№ КБ-3) на загальну вартість 8 094,00 грн.

Процесуальний опонент скаржника
наголошує на тому, що в документах
позивача наявні всі дати на всіх
документах, які проставлялися
керівником позивача при їх підписанні.
При цьому, відсутність дат в документах
відповідача позивач пояснює тим, що
відповідач умисно ухиляється від
виконання обов'язку щодо сплати за
виконані підрядні роботи, після їх
виконання.

З приводу твердження скаржника
стосовно того, що останній не повинен
сплачувати за виконані підрядні роботи
з тих підстав, що позивачем не було
виготовлено податкову накладну, то
позивач вказав на те, що наявність або
відсутність податкової накладної не
позбавляє відповідача обов'язку
оплатити виконані підрядні роботи.

Також, позивач наголошує на тому, що за
умовами укладених договорів, обов'язок
оплатити виконані роботи виникає у
відповідача після підписання акту
виконаних робіт форми № КБ-2в, який було
підписано до кожного з договорів. Крім
того, як зазначає позивач, жодного разу
при розгляді справи у суді першої
інстанції, а також у своїй апеляційній
скарзі, відповідач не заперечував
факту виконання підрядних робіт за
вказаними договорами.

З урахуванням приписів ст. 525, 530, 854 ЦК
України та ст. 193 ГК України, позивач
вважає, що у відповідача виникло
зобов'язання щодо оплати за виконані
підрядні роботи, а тому суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку щодо задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

17 лютого 2014 року в судовому засіданні
Рівненського апеляційного
господарського суду представник
позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010" заявив, що з доводами
апелянта не погоджується, вважає їх
безпідставними, а оскаржуване рішення
таким, що відповідає встановленим
обставинам справи та нормам закону.
Пояснив, що після закінчення виконання
підрядних робіт було складено акти
здачі-приймання робіт, які підписані
сторонами. Також наголосив на тому, що
відповідач (замовник) не заперечує
факту виконання підрядних робіт. З
огляду на зазначене, просить суд
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги.

Представник скаржника (відповідача) -
Комунального підприємства
"Першотравенське" в судове засідання не
з'явився.

Крім того, 17.02.2014 р. від відповідача -
Комунального підприємства
"Першотравенське" надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи №
906/1478/13 на іншу дату у зв'язку із
неможливістю забезпечити явку свого
представника в судове засідання.

Судова колегія дійшла висновку, що
подане відповідачем клопотання
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики зхастосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права та
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника, згідно
з частинами 1-5 ст. 28 ГПК України, з числа
як своїх працівників, так і осіб, не
пов'язаних з ним трудовими відносинами.
Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні. (абз.
2 п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 року).

Підставою для відкладення розгляду
справи, апелянт називає перебування
свого представника в у відпустці, при
цьому не зазначає в чому саме полягає
необхідність участі його представника
в судовому засіданні Рівненського
апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, сторони зобов'язанні
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також
своєчасне повідомлення відповідача
про проведення судового засідання, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
160), суд апеляційної інстанції вважає,
що у останнього була можливість
належним чином підготуватися до
судового засідання та визначитись щодо
особи, яка представлятиме його
інтереси у судовому засіданні.

Окрім того, ухвалою суду апеляційної
інстанції від 03.02.2014 р. у справі №
906/1478/13 не було визнано явку
представника відповідача в судове
засідання обов'язковою.

Таким чином, враховуючи наведене вище,
судова колегія вважає, що у
відповідності зі ст. 75 ГПК України
апеляційна скарга підлягає розгляду за
наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представника однієї із
сторін, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування місцевим господарським
судом при винесенні рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що в задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити, а
оскаржуване рішення залишити без змін,
виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та як вбачається з
матеріалів справи, 02.10.2012 р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010" (підрядник, позивач) та
Комунальним підприємством
"Першотравенське" (замовник,
відповідач) було укладено Договір № 1254
(а.с. 9-11), згідно п. 1.1. якого замовник
доручає, а підрядник зобов'язується
виконати власними і залученими силами
і засобами такі види робіт:
гідродинамічне очищення артезіанської
свердловини. Згідно п. 2.1. Договору,
загальна сума останнього складає 31986,00
грн.

За умовами п. 3.1. вказаного договору за
надання послуг з виконання робіт
згідно з п. 1.1 цього Договору замовником
сплачується підряднику сума, яка буде
обумовлена актами виконаних робіт.

Виконання робіт підрядником та
прийняття їх результатів замовником
оформлюється актами виконаних робіт за
формою КБ-2в та КБ-3 (п. 3.2. договору).

У п. 5.1. вказаного договору № 1254 сторони
погодили, що здача-приймання виконаних
робіт здійснюється сторонами за актом
виконаних робіт протягом 2-х днів з
моменту повідомлення замовника про
готовність роботи до приймання.

Крім того, 03.01.2013 між сторонами було
укладено Договір №60 (а.с. 19-21), за
умовами якого замовник доручає, а
підрядник зобов'язується виконати
власними і залученими силами і
засобами такі види робіт як
гідродинамічне очищення КНС та
дворової фекальної каналізації по вул.
Комсомольській в смт. Першотравенськ,
Баранівському районі, Житомирської
області (п. 1.1. Договору). У
відповідності до п. 2.1. Договору,
загальна сума останнього складає 15774,00
грн.

Згідно з п. 3.1. вказаного договору №60 за
надання послуг з виконання робіт
згідно з п. 1.1 цього Договору замовником
сплачується підряднику сума, яка буде
обумовлена актами виконаних робіт.

У п. 5.1. договору № 60 сторони погодили,
що здача-приймання виконаних робіт
здійснюється сторонами за актом
виконаних робіт протягом 2-х днів з
моменту повідомлення замовника про
готовність роботи до приймання.

Відповідно до п. 12.1 Договір вступає в
силу з моменту його підписання обома
сторонами і діє до грудня 2013 р., а в
частині виконання взятих на себе
зобов'язань - до повного їх виконання
сторонами. За попередньою згодою
сторін термін дії Договору може бути
подовжений на узгоджений сторонами
час.

Також в матеріалах справи міститься
копія укладеного між сторонами
Договору №1629 від 04.01.2013 р. (а.с. 28-30),
згідно з п. 1.1. якого замовник доручає, а
підрядник зобов'язується виконати
власними і залученими силами і
засобами такі види робіт як
гідродинамічне очищення дворової
фекальної каналізації по вул.
Комсомольська в смт. Першотравенськ,
Баранівського району, Житомирської
області. Загальна сума вказаного
Договору складає 8094,00 гривні (п. 2.1.
Договору).

Згідно з п. 12.1 Договір вступає в силу з
моменту його підписання обома
сторонами і діє до грудня 2013 р., а в
частині виконання взятих на себе
зобов'язань - до повного їх виконання
сторонами. За попередньою згодою
сторін термін дії Договору може бути
подовжений на узгоджений сторонами
час.

За умовами п. п. 2.2. наведених вище
Договорів сторони визначили, що
кінцева сума Договору може
змінюватися, виходячи з фактичного
обсягу виконаних робіт, про що
зазначається в акті (актах) виконаних
робіт №КБ-2в та довідці №КБ-3.

В матеріалах справи наявні Акти
приймання виконаних підрядних робіт
форми КБ-2в та Довідки про вартість
виконаних будівельних робіт та витрати
форми КБ-3в, підписані сторонами, за
жовтень 2012 року на суму 31986,00 грн., за
січень 2013 року на суму 15774,00 грн. та за
січень 2013 року на суму 8094,00 грн. (а.с. 12-18,
22,27, 31-36).

Вказані документи засвідчені
підписами та скріплені печатками
сторін.

Таким чином, зазначеними вище актами
приймання виконаних підрядних робіт
форми КБ-2в та довідками про вартість
виконаних будівельних робіт та витрати
форми КБ-3в підтверджується факт
виконання позивачем та прийняття
відповідачем робіт на загальну суму
55854,00 грн.

Натомість, в примірниках актів та
довідок, долучених до матеріалів
справи відповідачем, їх дат не
зазначено (а.с. 66-77).

Як вбачається з матеріалів справи,
21.08.2013 р. позивачем було направлено
відповідачу вимогу про сплату
заборгованості по актах виконаних
робіт за жовтень 2012 року та за січень 2013
року, додатком до якої зазначено Акт
звірки на 2-х аркушах (а.с. 37-38).

Згідно з актом звірки взаємних
розрахунків станом на 18.10.2013 р.,
складеним між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Енергозберігаючі
технології 2010" та Комунальним
підприємством "Першотравенське",
заборгованість становить 55854,00 грн. (а.с.
90).

З урахуванням наведених обставин
справи, очевидним є те, що відповідач не
виконував належним чином взяті на себе
договірні зобов'язання, у зв'язку з чим
в останнього виникла заборгованість в
розмірі 55854,00 грн., що стверджується
наявними в матеріалах справи доказами
(актами приймання виконаних підрядних
робіт, довідками про вартість
виконаних будівельних робіт та
витрати).

На момент вирішення справи в судах
першої та апеляційної інстанцій,
відповідачем (скаржником) не було
надано жодних належних доказів на
підтвердження факту погашення
заборгованості, яка виникла перед
позивачем, в розмірі 55854,00 грн.

Аналізуючи встановлені обставини
справи та переглядаючи спірні
правовідносини на предмет наявності
правових підстав для задоволення
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції приймає до уваги наступні
положення діючого законодавства.

У відповідності до ст. 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Як свідчать встановлені обставини у
даній справі, між сторонами виникли
договірні правовідносини на підставі
укладення договорів підряду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Зазначений договір, в силу ст. ст. 173-175
ГК України, є підставою для виникнення
у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань.

Предметом спору у даній справі є
обов'язок відповідача оплатити
виконані позивачем роботи за
договорами підряду.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України,
що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

За приписами ч.1 ст. 846 ЦК України, строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту (ч. 2 ст. 846 ЦК України).

В силу дії ч. 1 статті 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч.4 ст. 879 ЦК України,
оплата робіт провадиться після
прийняття замовником виконаних робіт,
якщо інший порядок розрахунків не
встановлений за погодженням сторін.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається зі змісту договору № 1254
від 02.10.2012 р., в п. 3.3. останнього сторони
визначили, що оплата здійснюється
протягом ___ календарних днів з моменту
підписання обома сторонами актів
виконаних робіт в безготівковій формі
шляхом перерахування замовником
грошових коштів на поточний рахунок
підрядника, але не пізніше ___ 20 _ року.

При цьому, у п.п. 3.3. договорів № 60 від
03.01.2013 р. та № 1629 від 04.01.2013 р. сторони
погодили, що оплата здійснюється
протягом 10 календарних днів з моменту
підписання обома сторонами актів
виконаних робіт в безготівковій формі
шляхом перерахування замовником
грошових коштів на поточний рахунок
підрядника, але не пізніше червня 2013
року.

Таким чином, за умовами договору № 1254
від 02.10.2012 р. строки розрахунків
сторонами не було погоджено. Натомість,
інші два договори (№ 60 від 03.01.2013 р. та №
1629 від 04.01.2013 р.) містять пряму вказівку
на те, що оплата здійснюється протягом
10 календарних днів з моменту
підписання обома сторонами актів
виконаних робіт.

Отже, в даному випадку для визначення
моменту настання обов'язку у
відповідача, щодо проведення оплати за
виконані роботи, слід застосовувати
правовий механізм, визначений
наведеними вище нормами закону. В силу
дії такого механізму, оплату слід
проводити після прийняття замовником
виконаних робіт, тобто, після
підписання актів виконаних робіт.

Як було встановлено вище, акти
приймання виконаних підрядних робіт
форми КБ-2в та довідки про вартість
виконаних будівельних робіт та витрати
форми КБ-3в, копії яких містяться в
матеріалах справи, підписані обома
сторонами.

Вказані документи приймаються до уваги
судом апеляційної інстанції в якості
належних та допустимих доказів в
розумінні ст. 34 ГПК України на
підтвердження факту виконання та
прийняття робіт, що за змістом та
формою відповідають вимогам,
встановленим у Наказі Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 04.12.2009 № 554 "Про
затвердження типових форм первинних
документів з обліку на будівництві".

За приписами ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Первинні документи можуть
бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Наведений перелік обов'язкових
реквізитів кореспондується з пунктом
2.4. Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995 р. та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за № 168/704, згідно з яким первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складається документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції (у
натуральному та/або у вартісному
виразі), посади і прізвища осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Підпунктом 2.5 пункту 2 зазначеного
Положення передбачено, що документ має
бути підписаний особисто, а підпис може
бути скріплений печаткою.

Згідно з п. 2.2. Положення первинні
документи повинні бути складені у
момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи.

Зі змісту наданих позивачем копій
актів приймання виконаних підрядних
робіт форми КБ-2в та довідок про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрати форми КБ-3в вбачається, що
останні оформлені з дотриманням вимог
вказаних вище нормативно-правових
актів.

При цьому судова колегія зважає на те,
що факт належного виконання позивачем
робіт не заперечується замовником -
Комунальним підприємством
"Першотравенське".

Таким чином, встановлені обставини у
даній справі вказують на те, що
відповідач брав у часть у здійсненні
господарської операції щодо прийняття
виконаних робіт, а тому в останнього
виникли обов'язки щодо оплати за
виконані на свою користь роботи.

Крім того, судова колегія зважає на те,
що скаржник в апеляційній скарзі не
заперечує того факту, що оплата
здійснюється протягом (неузгоджено
якої кількості днів) з моменту
підписання актів виконаних робіт. Тим
самим скаржник визнає свій обов'язок
щодо здійснення оплати, оскільки такі
акти підписані сторонами та скріплені
печатками останніх.

Отже, скаржником не спростовано того
факту, що на момент звернення позивача
до суду першої інстанції та прийняття
рішення у даній справі, в останнього
виникла заборгованість згідно з актами
приймання виконаних підрядних робіт
форми КБ-2в на загальну суму 55854,00 грн.

Разом з тим, колегія суддів не приймає
до уваги твердження скаржника стосовно
відсутності в останнього зобов'язань
по оплаті з тих підстав, що позивачем не
виписано податкових накладних, з
огляду на наступне.

За приписами п.1.1. ст.1 Податкового
кодексу України, останній регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Пунктом 201.6. ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010, № 2755-VI, визначено, що
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідно до ст. 201.1. платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних.

При цьому, згідно п. 201.7. Податкового
кодексу, податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). У разі якщо частка
товарів/послуг, послуг не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів/послуг зазначається в додатку
до податкової накладної у порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику, та
враховується при визначенні загальних
податкових зобов'язань.

З урахуванням вказаного вище, колегія
суддів зважає на те, що невідображення
факту проведення господарської
операції у податковій звітності
позивача не позбавляє відповідача
обов'язку по проведенню оплати за
виконані роботи, адже податкова
накладна є лише підставою для
виникнення податкових зобов'язань, а її
відсутність не впливає на виникнення
чи припинення господарських
зобов'язань.

За наведених обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується із висновком
суду першої інстанції щодо
встановлення правових підстав для
задоволення позовних вимог в повному
обсязі, як таким, що підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
та не суперечить вимогам чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об`єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтею 129 Конституції України
встановлено, що основними засадами
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Згідно із ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини справи, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Натомість, скаржником не надано жодних
належних та допустимих доказів у
розумінні ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України на
підтвердження своєї правової позиції,
викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія
зазначає, що доводи скаржника,
викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують встановлених обставин
справи, не підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами та
суперечать положенням чинного
законодавства, а тому не приймаються
судом апеляційної інстанції до уваги.

Отже, апеляційним господарським судом
не встановлено порушень або
неправильного застосування норм
процесуального чи матеріального права
судом першої інстанції, які можуть бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення в порядку статті
104 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене,
рішення господарського суду
Житомирської області від 12.11.13 р. у
справі №906/1478/13 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Першотравенське" - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Житомирської області від 12.11.2013 р. у
справі №906/1478/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Першотравенське" - без
задоволення.

2. Справу № 906/1478/13 надіслати
господарському суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Петухов М.Г.

Суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Саврій В.А.