м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1659/14 26.02.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова
група»доВідкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія
«Оранта»провідшкодування
матеріальної шкоди в сумі 23516,00 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники: від позивача - Кулик А.М.
(представник за довіреністю);від
відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

У лютому 2014 року Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Українська страхова група» (далі -
позивач або СК «Українська страхова
група») звернулося до господарського
суду з позовом про стягнення з
Відкритого акціонерного товариства
«Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» (далі - відповідач
або СК «Оранта») 23516,00 грн.
заборгованості з відшкодування
матеріальної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.03.2013
у результаті дорожньо-транспортної
пригоди (далі - ДТП) було пошкоджено
автомобіль «Фольксваген», державний
реєстраційний номер АІ 3044 CO, який був
застрахований у СК «Українська
страхова група». Остання виплативши
страхове відшкодування, набула прав
свого страхувальника до винної особи.
Оскільки шкоду було завдано внаслідок
експлуатації автомобіля «Хонда»,
державний реєстраційний номер АІ 5674 СВ,
а цивільно-правова відповідальність
осіб, які експлуатували зазначений
автомобіль на час скоєння вказаної ДТП
на законних підставах, була
застрахована в СК «Оранта», то
обов'язок з відшкодування збитків у
межах лімітів покладається на
відповідача.

Відповідач письмових заперечень проти
позову не подав, у судове засідання не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні суду, про час і
місце їх проведення, про що зокрема
свідчить наявний у матеріалах справи
оригінал поштового відправлення, з
якого слідує, що ухвала суду про
порушення провадження у справі та
призначення судового розгляду була
вручена відповідачу завчасно, а саме -
10.02.2013.

Про поважні причини неявки в судове
засідання представника відповідача
суд не повідомлений. Клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило.

У порядку статті 65 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) судом робився запит до
Моторно-транспортного страхового бюро
про надання інформації з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ.

На вказаний запит суду була отримана
відповідь з Моторно-транспортного
страхового бюро із запитуючою
інформацією.

Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

За наявності витребуваних судом даних
з Моторно-транспортного страхового
бюро, а також враховуючи наявні у
матеріалах справи докази, підстав, які
б перешкоджали розгляду справи по суті
судом не встановлено.

За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.03.2013 о 08 год. 35 хв. по проспекту
Визволителів, 9 у місті Києві сталася
ДТП, а саме відбулося зіткнення
автомобіля «Хонда», державний
реєстраційний номер АІ 5674 СВ (далі -
автомобіль «Хонда»), яким керувала
Руденок Валентина Володимирівна
(винний водій), із автомобілем
«Фольксваген», державний
реєстраційний номер АІ 3044 CO (далі -
автомобіль «Фольксваген»), яким
керував Афонькін Денис Сергійович, та
із автомобілем «Мерседес», державний
реєстраційний номер № 482-93 КТ, яким
керував Ястремський Тарас Аркадійович.

Причиною ДТП стало те, що водій Руденок
Валентина Воллодимирівна, керуючи
автомобілем «Хонда», не врахувала
дорожню обстановку (погодні умови), не
дотрималася безпечної дистанції, у
результаті чого здійснила зіткнення із
автомобілем «Фольксваген», який в свою
чергу здійснив зіткнення з автомобілем
марки «Мерседес», державний
реєстраційний номер № 482-93 КТ, чим
заподіяла матеріальні збитки. Даними
діями водій Руденок Валентина
Володимирівна порушив пункт 13.1 Правил
дорожнього руху України.

Відповідно до постанови Дніпровського
районного суду м. Києва від 29.03.2013
(справа № 755/6288/13-п) Руденок Валентину
Володимирівну визнано винною у вчинені
правопорушення передбаченого статтею
124 КУпАП.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Фольксваген», який
належить Титар Людмилі Василівні.
Даний автомобіль згідно з первинною
довідкою ВДАІ про дорожньо-транспортну
пригоду отримав наступні механічні
пошкодження: переднього бамперу,
заднього бамперу, заднього лівого та
правого стоп-ліхтаря, кришки багажника.

Дані обставини підтверджуються
первинною довідкою ВДАІ від 12.03.2013,
розширеною довідкою ВДАІ № 9169884 про ДТП
та постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 29.03.2013 (справа №
755/6288/13-п), копії яких містяться у
матеріалах справи.

Пошкоджений автомобіль був
застрахований у позивача на підставі
договору добровільного страхування
наземних транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія та від нещасного випадку з водієм
і пасажирами № 28-0107-12-00490 від 10.04.2012,
укладеного між Титар Людмилою
Василівною (страхувальник) та СК
«Українська страхова група» (далі -
Договір добровільного страхування).
Вигодонабувачем за вказаним договором
є АБ «Укргазбанк».

За ремонт пошкодженого автомобіля
«Фольксваген» ремонтним СТО - ТОВ
«Автосоюз» 12.03.2013 було виставлено
рахунок № СЗ00236186/СС00162246 на загальну
суму 24434,58 грн. (з ПДВ).

Згідно з нарядом-замовленням №
СЗ00236186/СН00189598 від 05.04.2013, складеними
вказаним ремонтним СТО, вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля «Фольксваген» склала 24253,43
грн. з ПДВ.

Наведені у зазначеному акті виконаних
робіт роботи, замінені деталі та
використані матеріали знаходяться у
причинно-наслідковому зв'язку із тими
пошкодженнями, що зазначені у довідці
ВДАІ, що була складена на місці
вищевказаної ДТП. Зворотного
відповідачем не доведено.

Крім того, позивачем додано до
матеріалів справи ремонтну
калькуляцію № ДККА-25168 від 18.03.2013, з якої
убачається, що вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля «Фольксваген», за
розрахунками аварійного комісара,
становить 24485,22 грн., з ПДВ.

Дослідивши вищезазначену ремонтну
калькуляцію, суд встановив, що її зміст
не суперечить умовам чинного
законодавства про оціночну діяльність
та відображає суму завданих збитків,
оскільки калькуляція складалась на
основі комп'ютерної програми «Audatex»,
яка рекомендована пунктом 59 додатку 8
до Методики товарознавчої експертизи
та оцінки колісних транспортних
засобів (затверджена наказом
Міністерства юстиції України, Фонду
державного майна України від 24.11.2003 №
142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395; далі -
Методика).

На підставі вищевказаного Договору
добровільного страхування, страхового
акта № ДККА ДККА-25168 від 26.03.2013,
розрахунку суми страхового
відшкодування від 26.03.2013, вищевказаних
рахунку та ремонтної калькуляції,
враховуючи лист вигодонабувача (АТ
«Укргазбанк») № 353/07-2-435 від 21.03.2013 про
надання згоди про виплату страхового
відшкодування за Договором
добровільного страхування
безпосередньо на рахунок СТО ТОВ
«Автосоюз», позивач виплатив страхове
відшкодування у сумі 24026,00 грн. шляхом
перерахування на рахунок зазначеного
СТО вказаної суми коштів. Дана
обставина підтверджуються копією
платіжного доручення № 4955 від 27.03.2013,
яка міститься у матеріалах справи.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, СК «Українська страхова група»,
здійснивши виплату страхового
відшкодування, набула права потерпілої
особи в межах здійсненої виплати, тобто
в сумі 24026,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно Руденок В.В.
внаслідок експлуатації автомобіля
«Хонда».

На час скоєння вищевказаної ДТП (12.03.2013)
цивільно-правова відповідальність
будь-яких осіб, які експлуатують
автомобіль «Хонда» на законних
підставах, була застрахована у
відповідача на підставі договору
(полісу) № АЕ/1268251 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом) передбачено, що
ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну третіх осіб становить
50000 грн., франшиза - 510 грн.

Доказів того, що Руденок В.В. перебувала
у автомобілі «Хонда» на момент скоєння
спірної ДТП не на законних підставах
матеріали справи не містять.
Зворотного відповідачем не доведено.

Отже, відповідач є особою на яку
полісом № АЕ/1268251 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля «Хонда» на час
спірної ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Водночас, Законом України «Про
обов'язкове страхування власників
наземних транспортних засобів» не
передбачено обов'язкового проведення
професійної оцінки шкоди, завданої при
ДТП транспортному засобу, суб'єктами
оціночної діяльності, та необхідність
відшкодування шкоди не ставиться у
залежність від проведення такої
оцінки. Звіт (висновок) про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, у якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, яку необхідно витратити
на відновлення транспортного засобу.

При дослідженні наданих позивачем
доказів на підтвердження вартості
витрат, пов'язаних із відновлювальним
ремонтом автомобіля «Фольксваген» з
урахуванням зносу, судом було
враховано, що відповідно до абзацу
третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК
України та частини 17 статті 9 Закону
України «Про страхування» страхова
виплата за договором майнового
страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків. А згідно з
абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК
України розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 7.38 Методики,
значення коефіцієнта фізичного зносу
(Ез) приймається таким, що дорівнює нулю
для нових складників та для складників
КТЗ, строк експлуатації яких не
перевищує 5 років - для легкових КТЗ
виробництва країн СНД та 7 років - для
інших легкових КТЗ.

Зі свідоцтва про реєстрацію
пошкодженого автомобіля «Фольксваген»
(копія якого міститься у матеріалах
справи) убачається, що рік випуску
автомобіля - 2012, а отже на момент ДТП
строк його експлуатації не перевищував
семи років. Таким чином підстав для
вирахування зносу в даному випадку не
має.

Судом також враховано, що у пункті 7.39
вищезазначеної Методики наведені
винятки стосовно використання
зазначених у пункті 7.38 Методики вимог.

Разом з тим, відповідачем у супереч
статті 33 ГПК України не доведено суду,
що існують обставини, зазначені у
пункті 7.39 Методики, які дають підстави
для визначення іншого розміру
коефіцієнта фізичного зносу.

Отже, документами, які підтверджують
дійсний розмір витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом автомобіля
«Фольксваген», є наряд-замовлення
№СЗ00236186/СН00189598 від 05.04.2013, та платіжне
доручення № 4955 від 27.03.2013, яким
підтверджується факт перерахування
коштів на рахунок СТО де був
відремонтований пошкоджений
автомобіль. Зокрема, судом враховано,
що наведені у вказаному
наряді-замовлені роботи знаходяться у
причинно-наслідковому зв'язку із тими
пошкодженнями, які зазначені у
первинній довідці ВДАІ. При цьому,
коефіцієнт фізичного зносу для
складових цього автомобіля дорівнює «
0,00».

Відтак, реальний розмір витрат
позивача, пов'язаних з відновлювальним
ремонтом автомобіля «Фольксваген» (з
урахуванням зносу), склав 24026,00 грн.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування (стаття 9 Закону
України «Про страхування»).

Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу № АЕ/1268251 та положення
статей 12, 22, 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», статей 9, 27 Закону України
«Про страхування», статей 993, 1192 ЦК
України, відповідач повинен
відшкодувати позивачу шкоду в межах
ліміту його відповідальності за
спірним страховим випадком (50000 грн.),
виходячи із розміру реально завданих
збитків (24253,43 грн.), і в межах суми, що
перейшла до позивача (24026,00 грн.), та за
мінусом встановленої франшизи, тобто у
сумі 23516,00 грн. (24026,00 грн. - 510 грн.
франшизи).

З матеріалів справи слідує, що позивач
з метою отримання коштів від
відповідача в травні 2013 року звернувся
до останнього із заявою (вих. № 18575 від
18.05.2013) про виплату страхового
відшкодування за полісом № АЕ/1268251.
Дана заява із доданими до неї
документами, які необхідні для виплати
страхового відшкодування на користь
позивача, була отримана відповідачем,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення, копія
якого міститься у матеріалах справи.

Враховуючи вимоги пункту 36.2 статті 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страхове
відшкодування (регламентна виплата) за
полісами ОСЦПВВНТЗ повинна бути
виплачена страховиком (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України,
статтею 193 ГК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином та у
встановлений строк відповідно до
закону, інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Проте, відповідач після отримання
вищезазначеної заяви у встановлений
пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» строк суми страхового
відшкодування на користь позивача не
виплатив.

Згідно зі статтею 33 ГПК України
обов'язок доказування тих обставин, на
які посилається сторона як на підставу
своїх вимог і заперечень, покладається
на цю сторону.

Відповідачем не спростовано належними
засобами доказування вищевказаного
розміру вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу з урахуванням зносу.

Тому, суд визнає за законні та
обґрунтовані вимоги позивача, а отже
позов підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ,
Дарницький район, вул. Здолбунівська,
будинок 7-Д, ідентифікаційний код 00034186)
на користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» (03038, м.
Київ, вулиця Федорова Івана, будинок
32-А, ідентифікаційний код 30859524) 23516,00
грн. (двадцять три тисячі п'ятсот
шістнадцять гривень 00 копійок)
відшкодування матеріальної шкоди
(виплати страхового відшкодування), а
також 1827 грн. (одну тисячу вісімсот
двадцять сім гривень 00 копійок)
судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.03.2014

СуддяСташків Р.Б.