Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
__________________________________
4000 м. Чернігів, проспект Миру 20
Тел. 698-166, факс 77-44-62
УХВАЛА

26 лютого 2014р.
Справа № 14/51

За скаргою стягувача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 14000

Суб'єкт оскарження: Деснянський відділ
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції,

вул.Шевченка,11, м.
Чернігів, 14030

Боржник: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2,

АДРЕСА_3 (АДРЕСА_2)

на постанову державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби від 14.10.2013р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження

Суддя Н.Ю.Книш

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від стягувача: ОСОБА_1 фізична
особа-підприємець, ОСОБА_3 адвокат
договір про надання юридичних послуг
від 15.01.2014р.

Від боржника: не з'явився

Від органу, дії якого оскаржуються:
Ковтун А.В. старший державний
виконавець довіреність від 10.02.2014р.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
подано скаргу від 27.12.2013р. на постанову
державного виконавця Деснянського
відділу державної виконавчої служби
від 14.10.2013р., в якій просить суд:

- визнати поважною причину пропуску
строку та відновити строк для
звернення до суду зі скаргою на
постанову державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Бусел В.О.
від 14.10.2013р. №40167017 про відмову у
відкритті виконавчого провадження;

- визнати недійсною постанову
державного виконавця Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Бусел В.О. від 14.10.2013р. №40167017 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження за наказом господарського
суду Чернігівської області від 06.05.2010р.
№14/51 про стягнення з боржника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, яка мешкає за
адресою АДРЕСА_2, на користь стягувача
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, який
мешкає за адресою АДРЕСА_1, грошових
коштів на загальну суму 8311,59грн.

Відповідно до ст.121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів ДВС
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом 10 днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Встановлений у частині 1 статті 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, десятиденний строк для
подання скарги є процесуальним і тому
відповідно до вимог ст.53
Господарського процесуального кодексу
України може бути відновлений за
наявності поважних причин його
пропуску та на підставі заяви
скаржника, яка подається одночасно зі
скаргою або викладається в останній у
вигляді клопотання.

Розглянувши всі подані документи в
підтвердження поважності пропуску
строку подачі скарги на дії органу ДВС,
приймаючи до уваги, що відповідно до
положень Конституції України порушене
право підлягає захисту в суді, кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішення, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб, з метою забезпечення
конституційного права стягувача на
оскарження дій державної виконавчої
служби, суд згідно ухвали від 23.01.2014р.
поновив стягувачу пропущений строк для
подачі скарги та прийняв скаргу до
розгляду, призначивши судове засідання
на 04.02.2014р.

Стягувачем у судовому засіданні
04.02.2014р. подано клопотання від 04.02.2014р.
про залучення до матеріалів справи
документів. Вказане клопотання
задоволено судом, документи долучені
до матеріалів справи. Згідно наданого
стягувачем витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 01.02.2014р.
місце проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_3;
10.12.2004р. проведено державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця; в графі
«Дані про перебування фізичної
особи-підприємця в процесі припинення
підприємницької діяльності,
банкрутства» зазначено: « 19.11.2010р., в
стані припинення, власне рішення».

Представником Деснянського ВДВС
подано письмові заперечення на скаргу
від 22.01.2014р. та від 03.02.2014р., в яких
зазначено, що оскільки наказ
господарського суду Чернігівської
області №14/51 від 06.05.2010р. пред'являвся
на виконання неодноразово, то строк
його пред'явлення обчислюється з дати
винесення постанови про повернення
виконавчого документу стягувачу, а
саме з 27.01.2012р., і як вказано у даній
постанові, виконавчий документ може
бути пред'явлений для виконання в строк
до 27.01.2013 року. Деснянський ВДВС
стверджує, що постанова державного
виконавця від 14.10.2013р. про відмову у
відкритті виконавчого провадження
винесена відповідно до вимог Закону
України «Про виконавче провадження», а
скарга є такою, що не підлягає
задоволенню.

Стягувач у судовому засіданні 18.02.2014р.
надав пояснення від 18.02.2014р., в якому
зазначив, що оскільки наказ
господарського суду Чернігівської
області від 06.05.2010р. №14/51 було видано до
введення в дію нової редакції Закону
України «Про виконавче провадження» і
строк пред'явлення його до виконання
зазначено три роки, цей строк повинен
діяти і на даний час, що з відміток на
зворотній стороні наказу видно, що він
двічі пред'являвся для примусового
виконання до виконавчої служби в межах
трирічного строку, але 15.02.2011р. та
27.01.2012р. наказ повертався стягувачу без
виконання, що строк для пред'явлення до
виконання наказу господарського суду
Чернігівської області від 06.05.2010р. №14/51
повинен обчислюватися починаючи з
28.01.2012р. і по 28.01.2015р.

Представники стягувача та ВДВС в
судовому засіданні надали клопотання
про не здійснення технічної фіксації
судового процесу, які задоволені судом.

Від боржника заяв та клопотань до суду
не надходило. Ухвала від 18.02.2014р.,
направлена на адресу боржника АДРЕСА_2,
повернулася до суду з відміткою
відділу поштового зв'язку за
закінченням терміну зберігання.

Згідно витягу з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» відбулося
повернення відділом зв'язку ухвали,
направленої на адресу боржника
АДРЕСА_3, за закінченням терміну
зберігання.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців в реєстрі
станом на 26.02.2014р. значиться фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, місце
проживання АДРЕСА_3, в графі «Дата та
номер запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою-підприємцем, підстава
для його внесення» зазначено:
«відомості відсутні».

З огляду на викладене та з урахуванням
обставин справи, суд вважає, що
матеріалами справи підтверджується
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення боржника
про дату, час і місце розгляду скарги на
дії ДВС, оскільки направлення боржнику
копії ухвал про відкладення розгляду
скарги відбулося за адресою вказаною у
скарзі (АДРЕСА_2) та за адресою місця
проживання боржника (АДРЕСА_3), яка
значиться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України неявка
боржника в судове засідання не
перешкоджає розгляду скарги.

Розглянувши подані матеріали,
вислухавши пояснення стягувача, його
повноважного представника,
представника Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції, з'ясувавши фактичні обставини
справи, оцінивши докази, які мають
суттєве значення для розгляду скарги
по суті, господарський суд встановив:

Згідно ст.115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Рішенням господарського суду
Чернігівської області у даній справі
від 20.04.2010р. частково задоволено
позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та присуджено
до стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 7000грн.00коп.
боргу, 757грн.76коп. інфляції, 215грн.83коп.
три проценти річних, 102грн.00коп.
державного мита, 236грн.00коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. На примусове
виконання вказаного рішення
господарським судом Чернігівської
області 06.05.2010р. видано наказ зі строком
пред'явлення протягом трьох років.

Як свідчать матеріали справи, первісно
17.05.2010р. стягувач звернувся з заявою до
Деснянського ВДВС про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Чернігівської області у справі №14/51.

21.05.2010р. старшим державним виконавцем
Деснянського ВДВС винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №19419620 з примусового виконання
наказу господарського суду
Чернігівської області у справі №14/51
від 06.05.2010р.

15.02.2011р. державним виконавцем
Деснянського ВДВС винесено постанову
про повернення на підставі п.2 ч.1 ст.40
Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції яка діяла на
той час) виконавчого документа
стягувачу, якою встановлено, що майно
боржника, на яке може бути звернено
стягнення в рахунок погашення боргу не
виявилося, місце роботи встановити не
вдалося та постановлено виконавчий
документ - наказ господарського суду
Чернігівської області від 06.05.2010р.
повернути стягувачу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.40 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції яка діяла на час винесення
постанови від 15.02.2011р.) виконавчий
документ, прийнятий державним
виконавцем до виконання, за яким
стягнення не провадилося або було
проведено частково, повертається
стягувачеві, якщо у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернено
стягнення, і здійснені державним
виконавцем відповідно до цього Закону
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними.

Згідно ч.5 ст.40 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції яка
діяла на час винесення постанови)
повернення виконавчого документа
стягувачеві з підстав, передбачених
пунктами 2-6 частини першої цієї статті,
не позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання в межах строків,
встановлених статтею 21 цього Закону.

Повторно 14.09.2011р. стягувач звернувся до
Деснянського ВДВС з заявою про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Чернігівської
області у справі №14/51 від 06.05.2010р.

19.09.2011р. старшим державним виконавцем
Деснянського ВДВС винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №28733108 з примусового виконання
наказу господарського суду
Чернігівської області у справі №14/51
від 06.05.2010р.

27.01.2012р. державним виконавцем
Деснянського ВДВС винесено постанову
на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції яка діяла на той час) про
повернення виконавчого документа
стягувачу, якою встановлено, що місце
роботи боржника встановити не вдалося,
майна підлягаючого опису не виявлено
та постановлено виконавчий документ -
наказ господарського суду
Чернігівської області від 06.05.2010р.
повернути стягувачу. У вказаній
постанові зазначено, що виконавчий
документ може бути повторно
пред'явлений для виконання в строк до
27.01.2013р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції яка діяла на час винесення
постанови від 27.01.2012р.) виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

За приписами ч.5 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції яка діяла на час винесення
постанови від 27.01.2012р.) повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Втретє - 09.10.2013р. стягувач звернувся до
Деснянського ВДВС з заявою про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Чернігівської
області у справі №14/51 від 06.05.2010р.

Керуючись ст.ст.22, 24, п.1 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»
14.10.2013р. державним виконавцем
Деснянського ВДВС винесено постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) ВП
№40167017, в якій встановлено, що
пропущений строк пред'явлення
виконавчого документу до виконання та
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документа і у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Чернігівської області по справі №14/51
від 06.05.2010р.

У поданих запереченнях представник
Деснянського ВДВС пояснив, що строк
пред'явлення наказу до виконання
обчислюється із дати винесення
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу, а саме з 27.01.2012
року, і як вказано у даній постанові
виконавчий документ може бути
пред'явлений для виконання в строк до
27.01.2013 року.

Стягувач у поданих поясненнях
зазначав, що оскільки наказ
господарського суду Чернігівської
області від 06.05.2010р. №14/51 було видано до
введення в дію нової редакції Закону
України «Про виконавче провадження» і
строк пред'явлення його до виконання
зазначено три роки, цей строк повинен
діяти і на даний час, що строк для
пред'явлення до виконання наказу
господарського суду Чернігівської
області від 06.05.2010р. №14/51 повинен
обчислюватися починаючи з 28.01.2012р. і по
28.01.2015р.

Дослідивши подані документи, суд
дійшов висновку, що скарга ФОП ОСОБА_1
на постанову державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби від 14.10.2013р. про
відмову у відкритті виконавчого
провадження підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 розділу 2 Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про виконавче провадження» та
деяких інших законодавчих актів
України щодо вдосконалення процедури
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб) від
04.11.2010р. №2677-VІ виконавчі документи
видані до набрання чинності цим
Законом, пред'являються у строки,
встановлені на момент їх видачі.

Так, згідно з частиною 1 статті 21 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції на момент видачі наказу)
виконавчі документи, зокрема виконавчі
листи та інші судові документи, можуть
бути пред'явлені до виконання протягом
трьох років.

Статтею 118 Господарського
процесуального кодексу України (чинною
на момент видачі наказу) було
встановлено, що виданий стягувачеві
наказ може бути пред'явлено до
виконання не пізніше трьох років з дня
прийняття рішення, ухвали, постанови
або закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки виконання судового
рішення.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції на момент
видачі наказу) та стаття 23 вказаного
Закону (в редакції на дату винесення
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження) передбачають,
що строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються,
зокрема пред'явленням виконавчого
документа до виконання. Після
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується. У разі
повернення виконавчого документа
стягувачу у зв'язку з неможливістю
повного або часткового виконання
рішення строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання після
переривання встановлюється з дня
повернення виконавчого документа
стягувачу.

Рішення господарського суду
Чернігівської області від 20.04.2010р. у
справі №14/51 набрало законної сили
06.05.2010р. Наказ виданий на виконання
вказаного рішення 06.05.2010р. зі строком
пред'явлення до виконання протягом
трьох років, тобто з 06.05.2010р. по 06.05.2013р.
(1097 днів для пред'явлення наказу до
виконання).

Наказ господарського суду
Чернігівської області від 06.05.2010р. №14/51
первісно пред'явлено до виконання
17.05.2010р. (через 12 днів після початку
строку пред'явлення наказу до
виконання).

Постановою Деснянського ВДВС від
15.02.2011р. було повернуто виконавчий
документ стягувачу на підстав п.2 ч.1
ст.40, 38 Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, з 17.05.2010 року по 15.02.2011 року -
це період, на який строк пред'явлення
наказу переривався, у зв'язку з
пред'явленням виконавчого документа до
виконання, та період, який не
зараховується до строку відведеного
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання.

При цьому, суд звертає увагу, що чинним
законодавством України не передбачено,
що вищевказаний строк після його
переривання починається спочатку, а
лише зазначено, що строк поновлюється,
час, який минув до переривання строку,
до нового строку не зараховується.

Отже, станом на 15.02.2011р. у стягувача
залишалося 1086 днів для пред'явлення
наказу до виконання.

Відповідно право повторного звернення
щодо пред'явлення виконавчого
документа до виконання, а саме наказу
господарського суду Чернігівської
області від 06.05.2010р. по справі №14/51, у
стягувача виникло з 15.02.2011р. Стягувач
мав право повторно пред'явити до
виконання повернутий наказ
господарського суду Чернігівської
області від 06.05.2010р. по справі №14/51 в
строк до 04.02.2014р., оскільки стягувач
перший раз пред'явив його до виконання
17.05.2010р., а відповідно до ч. 2 ст.22 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції станом на 15.02.2011р.) час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Повторно стягувач звернувся до
Деснянського ВДВС з заявою про
прийняття виконавчого документа до
виконання 14.09.2011р. (через 212 днів з
моменту повернення наказу у справі
№14/51).

Постановою Деснянського ВДВС від
27.01.2012р. було повернуто виконавчий
документ стягувачу на підставі п.2 ч.1
ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, з 14.09.2011 року по 27.01.2012 року -
це період, на який строк пред'явлення
наказу переривався, у зв'язку з
пред'явленням виконавчого документа до
виконання, та період, який не
зараховується до строку відведеного
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання.

Отже, станом на 27.01.2012р. у стягувача
залишалося 875 днів для пред'явлення
наказу до виконання.

За таких обставин, право повторного
звернення щодо пред'явлення
виконавчого документа до виконання, а
саме наказу господарського суду
Чернігівської області від 06.05.2010р. по
справі №14/51, у стягувача виникло з
27.01.2012р. Стягувач мав право повторно
пред'явити до виконання повернутий
наказ господарського суду
Чернігівської області від 06.05.2010р. по
справі №14/51 у строк до 19.06.2014р., що
спростовує твердження стягувача про
те, що строк пред'явлення наказу від
06.05.2010р. по справі №14/51 становить до
27.01.2015р.

З матеріалів справи вбачається, що
стягувач звернувся до Деснянського
ВДВС 09.10.2013р., про що свідчить
відповідна відмітка органу ДВС на
заяві про відкриття виконавчого
провадження про примусове виконання
рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить
висновку, що стягувачем не було
пропущено строк для пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
він звернувся з відповідною заявою в
межах 3-х річного строку, встановленого
для пред'явлення наказу господарського
суду від 06.05.2010р. у справі №14/51 до
виконання.

З огляду на викладене суд доходить
висновку, що постанова державного
виконавця Деснянського відділу
державної виконавчої служби від
14.10.2013р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження винесена з
порушенням норм чинного законодавства
України.

Відповідно до п.9.13 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №9
від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій зокрема
господарський суд визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що скарга ФОП ОСОБА_1
підлягає задоволенню повністю, а
постанова державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Бусел В.О.
від 14.10.2013р. ВП №40167017 про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
наказом господарського суду
Чернігівської області від 06.05.2010р. №14/51
визнається недійсною.

Керуючись ст. 23, 47 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 86, 115, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ФОП ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати недійсною постанову
державного виконавця Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Бусел В.О. від 14.10.2013р. ВП №40167017
про відмову у відкритті виконавчого
провадження за наказом господарського
суду Чернігівської області від 06.05.2010р.
№14/51 про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 8311,59грн.

3. Дану ухвалу направити стягувачу,
боржнику та Деснянському відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції. Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку.

Суддя
Н.Ю.Книш