м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24416/13 11.02.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Статус Медіа Груп"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Віа-Авто"

про стягнення 175 824,78 грн.

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін:

від позивача Виноградова Н.В.
(за довіреністю)

від відповідача Гембаржевський
А.О. (за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва
звернулося з позовом товариство з
обмеженою відповідальністю "Статус
Медіа Груп" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Віа-Авто" про
стягнення 175 824,78 грн., в тому числі 148 793,20
грн. основного боргу, 5 716,67 грн. пені, 20
000,00 грн. штрафу, 1 314,91 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення оплати за надані
послуги за договором № 233 про надання
послуг від 01.08.2013 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.12.2013 р. порушено провадження
у справі № 910/24416/13 та призначено її до
розгляду на 21.01.2014 р.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
надав пояснення по суті спору та подав
документи для долучення до матеріалів
справи.

У зв'язку з неявкою відповідача у
судове засідання 21.01.2014 р. розгляд
справи було відкладено на 11.02.2014 р.

11.02.2014 р. через канцелярію суду
відповідач подав клопотання про
відкладення розгляду справи для більш
детального вивчення матеріалів справи,
проведення переговорів щодо
реконструкції заборгованості та
укладення мирової угоди по справі,
спонукання позивача підписати акт
звіряння взаєморозрахунків. Вказане
клопотання судом відхилене як
необґрунтоване, виходячи з наступного.

Представник позивача категорично
заперечив проти можливості проведення
переговорів та укладення мирової угоди
з відповідачем. Попередньо розгляд
справи у зв'язку з неявкою відповідача
відкладався, сторона не була
позбавлена можливості ознайомитися з
матеріалами справи та надати додаткові
пояснення. У судовому засіданні
представник відповідача не послався на
конкретні докази, які необхідно подати
суду та які впливатимуть на вирішення
спору.

У судовому засіданні представник
позивача повідомив про часткове
погашення основного боргу
відповідачем, надав довідку про
надходження коштів на рахунок позивача
за період з 01.08.2013 р. по 09.02.2014 р. та
картку рахунку позивача за договором №
233 від 01.08.2013 р., відповідно до якої
дебіторська заборгованість станом на
10.02.2014 р. становить 98 100,16 грн.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача,
всебічно та повно з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

01.08.2013 р. між та товариством з обмеженою
відповідальністю "Статус Медіа Груп"
(далі - виконавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Віа-Авто"
(далі - замовник) було укладено договір
№ 233 про надання послуг (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець
зобов'язався за завданням замовника
надавати протягом строку дії даного
Договору рекламні послуги з розміщення
зовнішньої реклами за визначеними у
додатках адресами на спеціальних
конструкціях (умови щодо термінів
виконання, розміру винагороди кожної
окремої послуги зазначаються у
додатках до даного Договору, що є
невід'ємними його частинами), а
замовник - прийняти та оплатити
виконавцеві зазначені послуги.

Згідно з п. 2.1. для надання обумовлених
цим Договором послуг замовник надає
виконавцю інформацію, документи та
макет рекламного матеріалу, необхідні
для виконання ним своїх зобов'язань за
даним Договором.

У пункті 2.7.2. встановлено обов'язок
замовника оплатити послуги виконавця в
порядку, терміни та розмірах, що
встановлені даним Договором.

Відповідно до п. 3.2. здача-приймання
кожних окремих наданих послуг
оформлюється актом здачі-приймання
наданих послуг, який підписується
повноважними представниками сторін.

Умовами п.п. 4.1, 4.2 визначено, що за
надання кожної окремої послуги,
обумовленої даним Договором, замовник
сплачує виконавцю винагороду в
розмірі, що зазначений у відповідному
додатку, згідно п. 1.1. даного Договору.
Винагорода сплачується замовником у
безготівковій формі шляхом
попередньої оплати у розмірі 100 %
протягом трьох робочих днів після
виставлення виконавцем
рахунку-фактури.

У додатках № 8 від 01.08.2013 р., № 9 від 30.08.2013
р., № 10 від 30.09.2013 р. сторони визначили
адреси розміщення рекламних засобів та
вартість наданих послуг за визначений
у додатках період.

Згідно з умовами Договору та додатками
до нього позивачем були виставлені для
оплати рахунки-фактури № СТ-000240 від
01.08.2013 р. на суму 98 020,07 грн., № СТ-000267 від
03.09.2013 р. на суму 58 100,06 грн., № СТ-000298 від
01.10.2013 р. на суму 75 720,10 грн., всього на
суму 231 840,23 грн.

Факт надання позивачем послуг
підтверджується підписаними сторонами
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг) № СТ-0000229 від 31.08.2013 р., № СТ-0000275
від 30.08.2013 р., № СТ-0000292 від 31.10.2013 р.,
копії яких надані до матеріалів справи.

Замовник оплатив виставлені
рахунки-фактури частково, гарантійним
листом за вих. № 181 від 01.10.2013 р.
підтвердив узгоджену договірну
вартість послуг і гарантував 100% оплату
отриманих послуг по вказаних рахунках.

Відповідно до підписаного сторонами
акту звірки взаєморозрахунків між
сторонами за період з 01.08.2013 р. по 06.11.2013
р. станом на 07.11.2013 р. борг становить 148
793,20 грн.

У зв'язку з неоплатою боргу позивач
звертався до відповідача з вимогою за
вих. № 285 від 29.11.2013 р. про сплату боргу
на суму 148 793,20 грн. за договором № 233 від
01.08.2013 р., яка залишена останнім без
відповіді та задоволення.

Позивач, звертаючись до суду з даним
позовом, просить стягнути з
відповідача кошти в сумі 148 793,20 грн.,
посилаючись на те, що відповідачем не
була здійснена оплата наданих послуг.

Проте, за перерахунком суду, сума
основного бору становить 148 793,16 грн.
Підстави для стягнення більшої суми,
яка документально не підтверджена,
відсутні. Різниця між заявленою та
документально підтвердженою сумами
складає 0,04 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог та
припинення провадження у справі з
огляду на наступне.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного
кодексу України та 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завдання другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язується оплатити
надану йому послугу в розмірі, у строки
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Судом встановлено, що після порушення
провадження у даній справи, зокрема у
період з 25.12.2013 р. по 16.01.2014 р.
відповідачем було частково погашено
заборгованість за договором всього на
суму 54 643,00 грн., що підтверджується
карткою рахунку за договором № 233 від
01.08.2013 р. за період з 01.08.2013 р. по 10.02.2014 р.,
банківською довідкою № Э.К2.0.0.0.0/3-207
від 10.02.2014 р. з рахунку позивача за
період з 01.08.2013 р. по 09.02.2014 р., наданими
позивачем до матеріалів справи.

Залишок основного боргу відповідача за
надані послуги за договором становить
94 150,16 грн.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Відповідно до абзацу першого п. 4.4.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (далі - Постанова)
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

У абзаці четвертому п. 4.4. Постанови
зазначено, що припинення провадження у
справі на підставі зазначеної норми
ГПК можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження у
справі, то зазначена обставина тягне за
собою відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся з позовом до
Господарського суду м. Києва 16.12.2013 р.,
про що свідчить відбиток штемпеля на
позовній заяві.

За таких обставин, провадження у справі
в частині стягнення з відповідача
коштів в сумі 54 643,00 грн. підлягає
припиненню у зв'язку з відсутністю
предмету спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки останні були
сплачені відповідачем позивачу під час
розгляду справи в суді.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача на свою користь 5 716,67 грн.
пені, 20 000,00 грн. штрафу, 1 314,91 грн. 3%
річних.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до п. 5.1 замовник за
несвоєчасну оплату рахунків, що надані
йому на підставі договору, сплачує пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми заборгованості за кожен
день прострочення платежу.

Згідно п. 5.2 у випадку затримки оплати
більше, ніж на два тижні, замовник
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 20
000,00 грн.

Частиною другою статті 625 Цивільного
кодексу України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три процента
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у отриманні компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

Наданий позивачем розрахунок пені в
розмірі 5 716, 67 грн., 1 314,91 грн. 3% річних та
20 000 грн. штрафу судом приймається як
вірний.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що провадження у
справі щодо частини позовних вимог про
стягнення основного боргу в сумі 54
643,00 грн. підлягає припиненню.

Позовні вимоги про стягнення з
відповідача 94 150,16 грн. основного боргу,
20 000,00 грн. штрафу, 5 716,67 грн. пені 1 314,91
грн. 3% річних підлягають задоволенню.
Провадження у справі в частині
стягнення з відповідача коштів в сумі 54
643,00 грн. припинено. У задоволенні вимог
про стягнення 0,04 грн. основного боргу
судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.
Зокрема з відповідача підлягає
стягненню судовий збір в розмірі 3 491,81
грн.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Віа-Авто" (01032, м. Київ,
вул. Жилянська, буд. 118, секція 3, код
24882232) з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Статус
Медіа Груп" (03151, м. Київ, вул. Смілянська,
буд. 1, кв. 10, код 34833080) 94 150 (дев'яносто
чотири тисячі сто п'ятдесят ) грн. 16 коп.
основного боргу, 20 000 (двадцять тисяч)
грн. 00 коп. штрафу, 5 716 (п'ять тисяч
сімсот шістнадцять) грн. 67 коп. пені, 1 314
(одну тисячу триста чотирнадцять) грн. 91
коп. 3% річних, 3 516 (три тисячі п'ятсот
шістнадцять ) грн. 50 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Припинити провадження у справі в
частині позовних вимог щодо стягнення
основного боргу в розмірі 54 643
(п'ятдесят чотири тисячі шістсот сорок
три) грн. 00 коп.

4. У стягненні 0,04 грн. основного боргу
відмовити.

Повне рішення складено 25.02.2014 р.

Суддя

О.Г.
Удалова