ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2014 р.
Справа № 922/4208/13-г

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Ільїн О.В. , суддя Камишева Л.М.

при секретарі Соколовій О.Ю.,

за участю представників :

позивача - Белозор А.В.

відповідача - Василенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
(вх.№3811Х/1-12) на рішення господарського
суду Харківської області від 03 грудня
2013 року у справі №922/4208/13-г

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства
"Харківгаз", м. Харків,

про стягнення 1507032,37 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
"Харківгаз", в якій просило стягнути з
відповідача інфляційні у розмірі 1062071,62
грн. та три відсотки річних у розмірі 444
960,75 грн., а також відшкодувати за
рахунок відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 03 грудня 2013
року у справі №922/4208/13-г (суддя Суслова
В.В.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Харківгаз" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" суму 3% річних у
розмірі 444960,75 грн., інфляційних втрат у
розмірі 1062071,62 грн., судового збору у
розмірі 30140,65 грн.

Відповідач з рішенням суду першої
інстанції не погодився та подав до
Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить рішення господарського
суду Харківської області від 03 грудня
2013 року у справі №922/4208/13-г скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що
рішення суду першої інстанції є
необґрунтованим, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Крім того,
зазначає, що позивачем невірно
розраховано інфляційні та 3% річних.

Позивач письмового відзиву на
апеляційну скаргу відповідача не
надав.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
відповідача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу у
відповідності до вимог статті 101 ГПК
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, зважаючи на
наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом при прийнятті оскаржуваного
рішення, 31 січня 2011 року між
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" (постачальник) та
Відкритим акціонерним товариством
"Харківгаз" (покупець),
правонаступником якого є відповідач,
було укладено договір №14/109/11
купівлі-продажу природного газу
(а.с.11-14).

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору (ч.1 ст. 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1.1. договору
постачальник зобов'язується передати
покупцеві в 2011 році імпортований
природний газ для
виробничо-технологіних витрат та
нормативних втрат покупця, а покупець
зобов'язується прийняти і оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному у п.
2.1 цього договору.

Згідно із п. 2.1. постачальник передає
покупцю в 2011 році газ з урахуванням
вартості його транспортування
магістральними трубопроводами в
обсязі до 56418000 куб. м.

Строк поставки газу: з 1 січня 2011 року по
31 грудня 2011 року включно (п.3.1.).

Пунктом 4.1 передбачено, що ціна за 1000
куб. м. природного газу на дату його
укладення становить 2282,00 грн. До сплати
за 1000 куб. м. природного газу з ПДВ 2799,77
грн.

Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права та виконати
обов'язки відповідно до договору.

Пунктом 10.1. передбачено, що цей договір
набирає чинності з дати підписання та
скріплення печатками сторін та поширює
дію на відносини, що склались між
сторонами з 01 січня 2011 року, і діє у
частині поставки газу до 31 грудня 2011
року включно, а в частині проведення
розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно із п. 10.2. усі зміни та доповнення
до договору можуть бути внесені за
згодою сторін у письмовій формі.
Додатки до цього договору є його
невід'ємною частиною при умові
здійснення їх у письмовій формі та
підписання уповноваженими
представниками сторін.

Матеріали справи свідчать, що в
подальшому сторони укладали додаткові
угоди до договору купівлі-продажу
природного газу №14/109/11 від 31.01.2011 року.

Так, додатковими угодами №1 від 28.02.2011
року, №2 від 05.04.2011 року, №3 від 27.07.2011
року, №4 від 31.08.2011 року, №6 від 30.09.2011
року, №7 від 11.10.2011 року та №8 від 31.01.2012
року п.4.1. викладався в нових редакціях,
в зв'язку з чим змінювалась ціна за 1000
куб. м. природного газу. Відповідно до
останньої редакції пункту п.4.1 ціна за
1000 куб. м. природного газу становить
3509,00 грн. Всього до сплати з ПДВ 3586,50 грн.
(а.с.15-18, 20-22).

В додатковій угоді №5 від 30.09.2011 року до
договору купівлі-продажу природного
газу №14/109/11 від 31.01.2011 року сторони
доповнили пункт 2.1. пунктом 2.1.1., згідно
з яким постачальник передає покупцеві
у 2012 році природний газ у обсязі до 70359915
тис. куб. м. Другий абзац пункту 3.1.
викладено у новій редакції, а саме -
строк поставки газу: з 01 січня 2011 року
по 31 грудня 2012 року включно. Також в
новій редакції викладено п.9.1., згідно з
яким цей договір набирає чинності з
дати підписання та скріплення
печатками сторін та поширює дію на
відносини, що склались між сторонами з
01 січня 2011 року, і діє в частині
поставки газу до 31 грудня 2012 року
включно, а в частині проведення
розрахунків за газ та послуги з його
транспортування - до їх повного
здійснення (а.с.19).

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

31 січня 2011 року сторони договору
купівлі-продажу природного газу №14/109/11
від 31.01.2011 року склали акт
приймання-передачі природного газу,
відповідно до якого Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
передала, а ВАТ "Харківгаз" прийняло
імпортований природний газ для
забезпечення виробничо-технологічних
та нормативних втрат у січні 2011 року в
обсязі 12895,350 тис. куб. м. на суму 36103988,28
грн. (а.с.23).

З матеріалів справи вбачається, що
аналогічні акти приймання-передачі
було укладено між позивачем та
відповідачем також 28.02.2011 р. щодо
приймання-передачі природного газу для
забезпечення виробничо-технологічних
та нормативних втрат у лютому 2011 року в
обсязі 7500,000 тис. куб. м. на суму 20962260,00
грн. та в обсязі 1764,343 тис. куб. м. на суму
4931282,22 грн.;

31.03.2011 р. - у березні 2011 року в обсязі 512,636
тис. куб. м. на суму 1432801,21 грн. та в
обсязі 5560,000 тис. куб. м. на суму 15540022,08
грн.;

29.04.2011 р. та 30.04.2011 р. - в квітні 2011 року в
обсязі 3500,000 тис. куб. м. на суму 10942108,80
грн. та в обсязі 374,190 тис. куб. м. на суму
169836,49 грн.;

30.05.2011 р. та 31.05.2011 р. - у травні 2011 року в
обсязі 1700,000 тис. куб. м. на суму 5314738,56
грн. та в обсязі 377,701 тис. куб. м. на суму
1180812,97 грн.;

29.06.2011 р. та 30.06.2011 р. - в червні 2011 року в
обсязі 1000,000 тис. куб. м. на суму 3126316,80
грн. та в обсязі 457,975 тис. куб. м. на суму
1431774,95 грн.;

29.07.2011 р. та 31.07.2011 р. - в липні 2011 року в
обсязі 1000,000 тис. куб. м. на суму 3701604,00
грн. та в обсязі 341,678 тис. куб. м. на суму
1264756,64 грн.;

31.08.2011 р. - в серпні 2011 року в обсязі 1450,293
тис. куб. м. на суму 4618157,56 грн.;

30.09.2011 р. - у вересні 2011 року в обсязі
2216,115 тис. куб. м. на суму 6836293,71 грн.;

29.02.2012 р. - у лютому 2012 року в обсязі 9601,157
тис. куб. м. на суму 34434549,58 грн. (а.с.24-38).

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором не встановлено інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару (ст. 692
Цивільного кодексу України).

Згідно із п. 5.1. договору оплата за газ, з
урахуванням вартості його
транспортування, здійснюється
покупцем виключно грошовими коштами
шляхом 100% поточної оплати протягом
місяця поставки. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 15-го числа місяця наступного за
місяцем поставки газу.

Положеннями ст. 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов`язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач свої зобов'язання щодо
оплати за поставлений газ виконав, але
при цьому порушив строки оплати,
встановлені пунктом 5.1 договору, тобто
неналежно виконав зобов'язання за
договором, що підтверджується
бухгалтерською випискою з балансового
рахунку сальдо по підприємству та
випискою по операціях (а.с.42-44).

В ст. 610 Цивільного кодексу України
зазначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або неналежне
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п.7.2. договору у разі за
невиконання або неналежне виконання
договірних зобов'язань сторони несуть
відповідальність у розмірі та у
порядку, що передбачені чинним
законодавством України та цим
договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання, настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Положеннями ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Колегія суддів зазначає, що інфляційні
нарахування на суму боргу, сплата яких
передбачена частиною другою статті 625
ЦК України, не є штрафною санкцією, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом),
так само як й інфляційні нарахування,
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним утримуваними коштами,
належними до сплати кредиторові.

З огляду на вищезазначені обставини
справи та норми чинного законодавства,
колегія суддів дійшла висновку, що
позивачем, в зв'язку з простроченням
виконання відповідачем грошового
зобов'язання, обґрунтовано нараховані
інфляційні нарахування в розмірі 1062071,62
грн. та 3% річних в сумі 444 960,75 грн., що
підтверджується наданими до
матеріалів справи розрахунками
(а.с.39-40).

Колегія суддів, враховуючи
вищевикладене, вважає, що позов
необхідно задовольнити повністю, в
зв'язку з чим, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
інфляційні нарахування в розмірі 1062071,62
грн. та 3% річних в сумі 444 960,75 грн.

Таким чином, заперечення відповідача,
викладені в апеляційній скарзі,
позбавлені фактичного та правового
обґрунтування, не відповідають як
матеріалам справи, так і нормам чинного
законодавства.

Натомість судом першої інстанції в
повній мірі з'ясовані та правильно
оцінені обставини у справі та ухвалене
ним рішення є законним і обґрунтованим,
тому підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 03 грудня 2013
року у справі №922/4208/13-г залишити без
змін.

Повна постанова складена 18 лютого 2014
року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Камишева Л.М.