ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"27" лютого 2014 р.
Справа № 5024/1841/2012

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Немченко Л.М. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні заяву
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
розстрочку виконання рішення по справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Херсон

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Херсон

про стягнення 100 000 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ФОП ОСОБА_2, представник
ОСОБА_3

від відповідача - не прибули

в с т а н о в и в:

Рішенням від 14.02.2013року з
відповідача на користь позивача
стягнуто заборгованості в сумі 100000
грн., в рахунок відшкодування витрат по
сплаті судового збору 2000 грн., а також
4000 грн. в рахунок відшкодування витрат
на послуги адвоката.

25.02.2013року судом видано наказ.

Постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
14.11.2013року рішення залишено без змін.

10.02.2014 року від відповідача
надійшла заява, якою він просить
розстрочити виконання рішення на 12
місяців, шляхом щомісячного погашення
рівними частками по 8833грн. 33коп.
щомісячно, посилаючись на складне
фінансове становище.

Ухвалою від 11.02.2014року розгляд заяви
призначено до розгляду в засіданні
суду 27.02.2014року.

Позивач в засіданні суду проти
задоволення заяви відповідача
заперечує. Ним надано суду копію
рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 11.10.2013року по справі
№ 2/667/215/13 про поділ майна подружжя та
копію рішення Апеляційного суду
Херсонської області від 27.01.2014року, з
яких вбачається, що відповідачці
виділено майно, за рахунок якого вона
не позбавлена можливості виконати
рішення по справі №5024/1841/2012.

Відповідач в засідання суду не прибула
з невідомих причин, незважаючи на те, що
була належним чином повідомлена про
час та місце розгляду заяви, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення їй ухвали
суду від 11.02.2014року.

Розглянувши заяву відповідача,
заслухавши позивача, суд дійшов до
висновку про те, що заява відповідача
не підлягає задоволенню з урахуванням
наступного.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим кодексом та
Законом України "Про виконавче
провадження".

Згідно з ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ,
розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
встановлено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення.

Відповідач не виконав вимог суду,
викладених в ухвалі суду від 11.02.2014року,
і не надав належних доказів, які б
обґрунтовували неможливість виконання
рішення суду, а посилання на складне
фінансове становище відповідача не є
доказом неможливості виконання
рішення та не підтверджується
відповідними доказами.

До того ж, відповідачем не надано
доказів того, що в нього відсутні
грошові кошти та майно, за рахунок яких
можливо погасити заборгованість перед
позивачем.

З огляду на викладене та
враховуючи те, що обставини, які
склалися у відповідача не є
винятковими у розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК
України, з урахуванням матеріальних
інтересів обох сторін, їх фінансового
стану, ступеню вини відповідача у
виникненні спору, наявності
інфляційних процесів у економіці
держави та недоведеності відповідачем
відсутності коштів і майна, на яке
можливо було б звернути стягнення, суд
вважає, що заява відповідача про
надання розстрочки виконання рішення
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.86, 121 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. В задоволенні заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочку
виконання рішення по справі № 5024/1841/2012
відмовити.

Суддя
Л.М. Немченко