ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Справа № 916/1643/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Рогач Л.І. - головуючого, Волковицької
Н.О., Мачульського Г.М.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуОб'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Підкова на Фонтані"на
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013 рокуу
справі№ 916/1643/13 Господарського суду
Одеської областіза позовомОб'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Підкова на Фонтані"до-
Дослідної станції по карантину
винограду і плодових культур інституту
захисту рослин Національної академії
аграрних наук України; - Національної
академії аграрних наук
Українипрозобов'язання вчинити діїза
участю представників:позивачане
з'явився (про час та місце судового
засідання повідомлений
належно)відповідача відповідача- не
з'явився (про час та місце судового
засідання повідомлений належно) -
Біловол О.В., дов. від 04.12.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Підкова на
Фонтані" звернулось до господарського
суду з позовом про зобов'язання
Дослідної станції по карантину
винограду і плодових культур інституту
захисту рослин Національної академії
аграрних наук України передати
позивачу на баланс частину житлового
будинку загальною площею 48043,4 кв.м.,
розташовану за адресою м. Одеса, вул.
Фонтанська дорога, 49/1, вказавши, що
об'єднанням прийнято рішення в порядку
частини 1 статті 11 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" про
прийняття житлового комплексу на
власний баланс", натомість відповідачі
відмовилися виконати приписи
наведеного вище Закону.

Відповідачі відхилили позовні вимоги,
вказавши, що положення Закону України
"Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" не
передбачають обов'язку існуючого
балансоутримувача передати
відповідний будинок на баланс
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку; створення
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Підкова на
Фонтані" та прийняття цим Об'єднанням
рішення про прийняття жилого будинку
на баланс відбулося з порушенням
існуючого порядку; правовий статус
майна відповідачів визначається
спеціальними правовими нормами Закону
України "Про особливості правового
режиму діяльності Національної
академії наук України, галузевих
академій наук та статусу їх майнового
комплексу" та не може бути змінено в
іншому порядку, ніж передбачено цим
Законом; виділення частини майнового
комплексу порушить цілісність та
унеможливить використання всього
комплексу; позивач не вжив заходів до
досудового врегулювання спору.

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 02.09.2013 року (суддя Зайцев
Ю.О.) у позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013 року
(судді: Мишкіна М.А.- головуючий,
Будішевська Л.О., Бєляновський В.В.)
рішення місцевого господарського суду
залишено без змін з мотивів його
законності та обґрунтованості.

Не погоджуючись з висновками
господарських судів попередніх
інстанцій, Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Підкова на
Фонтані" подало до Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить рішення та
постанову в даній справі скасувати,
прийнявши нове рішення про задоволення
позовних вимог. Касаційну скаргу
вмотивовано доводами про неправильне
застосування господарськими судами
норм матеріального та порушення норм
процесуального права, а саме: невірно
застосовано статтю 11 Закону України
"Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку", що не
пов'язує право позивача прийняти
житловий будинок на баланс з
волевиявленням відповідачів; не
враховано, що за змістом частини 7
статті Закону України "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку" передача майна на баланс не
зумовлює зміну правового режиму цього
майна; застосовані судами норми не
регулюють правовідносини відповідачів
та об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку з приводу
передачі майна на баланс; всупереч
статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
обстаивни, встановлені судами
попередніх інстанцій, не ґрунтуються
на належних та допустимих доказах.

Відповідачі у відзивах на касаційну
скаргу відхилили її доводи, як
необґрунтовані; позивач та Дослідна
станція по карантину винограду і
плодових культур інституту захисту
рослин Національної академії аграрних
наук України не скористалися правом на
участь представників у судовому
засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення представника відповідача,
присутнього у судовому засіданні,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підстав встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати чи вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду або відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або перевіряти докази.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що Одеська
міська рада 28.12.2001 року прийняла
рішення № 3062-XXIII „Про затвердження
проекту відведення та надання
Дослідній станції карантину винограду
і плодових культур Інституту захисту
рослин земельної ділянки, загальною
площею 1,5643 га за адресою вул.
Фонтанська дорога, 49 у м. Одесі для
експлуатації та обслуговування
будівель та споруд Дослідної станції
карантину винограду і плодових культур
та для будівництва та експлуатації
тимчасової гаражної автостоянки".

На підставі рішення Одеської міської
ради № 3062-ХХШ від 28.12.2001 року Дослідній
станції карантину винограду і плодових
культур Інституту захисту рослин
видано Державний акт (серія 1-ОД № 001810
від 29.12.2001 року) на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 1,2050 га за адресою: вул.
Фонтанська дорога, 49 у м. Одесі для
експлуатації та обслуговування
будівель та споруд Дослідної станції
карантину винограду і плодових
культур, який зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за № 222.

Відповідно до Постанови Президії
Національної академії аграрних наук
України від 22.05.2003 року Дослідній
станції було надано дозвіл на
будівництво адміністративного та
лабораторного корпусів з комплексом
багатоповерхових житлових будинків.
05.06.2003 року Дослідною станцією укладено
контракт з Відкритим акціонерним
товариством „Стікон" на забудову
адміністративно-лабораторного корпусу
і групи 16-ти поверхових житлових
будівель за адресою: м. Одеса, вул.
Фонтанська дорога, 49. Збудований на
замовлення Дослідної станції об'єкт
прийнятий в експлуатацію згідно з
Актом державної приймальної комісії
від 23.01.2007 року про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту -
адміністративно-лабораторного
корпусу, суміщеного з 12-ти та 16-ти
поверховими житловими будинками,
розташованими за адресою по вул.
Фонтанська дорога, 49 у м. Одесі,
загальною площею 49069,4 кв.м.,
затвердженим Розпорядженням
Приморської районної адміністрації
Одеської міськради № 170 від 31.01.2007 року;
об'єкту присвоєно поштову адресу: вул.
Фонтанська дорога, 49/1 м. Одеса.

Також судами встановлено, що 26.04.2012 року
на загальних зборах співвласників
багатоквартирного будинку „Підкова на
Фонтані", що знаходиться за адресою: м.
Одеса, Фонтанська дорога, 49/1, у
відповідності до статті 1 Закону
України „Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку", прийнято
рішення про створення Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Підкова на Фонтані",
зареєстроване в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців 05.06.2012.

У відповідь на лист позивача з
проханням передати на баланс житловий
будинок, що знаходиться за адресою: м.
Одеса, Фонтанська дорога, 49/1, Дослідна
станція 02.07.2012 року надала відповідь,
повідомивши, що
адміністративно-лабораторний корпус
Дослідної станції суміщений із
багатоповерховим будинком за адресою:
м. Одеса, Фонтанська дорога, 49/1,
розташований на земельній ділянці, що
не є комунальною власністю, з огляду на
що усі питання, пов'язані з передачею з
балансу Національної аграрних
академії наук України будь-яких
об'єктів, є виключною компетенцією
Президії Національної академії
аграрних наук України.

У серпні 2012 року позивач надіслав до
Національної академії аграрних наук
України лист з проханням передати на
баланс житловий будинок за адресою: м.
Одеса, Фонтанська дорога, 49/1, у
відповідь на який 29.08.2012 року
Національноа аграрна академія наук
України повідомила про недоцільність
передачі житлової частини комплексу та
інших мереж на баланс позивача,
оскільки адміністративно-лабораторний
корпус станції вбудований до житлового
комплексу і має спільні з ним
комунікації та інженерні мережі,
спільні стоянки та під'їзди.

Рішенням загальних зборів членів
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку „Підкова на
Фонтані" від 09.02.2013 року (протокол № 2)
надана згода на приймання-передачу
житлового будинку по вул. Фонтанська
дорога, 49/1 на баланс Об'єднання.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, господарські суди попередніх
інстанцій дійшли висновку, що
положення частини 1 статті 11 Закону
України „Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" не можуть
слугувати підставою для висновку, що
Президія Національної академії
аграрних наук України зобов'язана
надати дозвіл на списання житлового
будинку з балансу Дослідної станції
для передачі на баланс створеного
Об'єднання, а вимоги позивача в
контексті спірних правовідносин, що
виникають із Закону України „Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" не
враховують, що в даному випадку
положення цього Закону слід
застосовувати з вищенаведеними
нормами в комплексі та системному
зв'язку, з урахуванням юридичного
статусу Дослідної станції як
державної бюджетної наукової установи,
заснованої на державній власності,
майно якої закріплено за нею
Національною академією аграрних наук
України на праві оперативного
управління з визначенням меж
розпорядження ним.

Судова колегія відзначає, що за змістом
статті 1 Закону України "Про управління
об'єктами державної власності" поняття
управління об'єктами державної
власності охоплює правовідносини зі
здійснення Кабінетом Міністрів
України та уповноваженими ним
органами, іншими суб'єктами,
визначеними цим Законом, повноважень
щодо реалізації прав держави, як
власника таких об'єктів, пов'язаних з
володінням, користуванням та
розпоряджанням ними, у межах,
визначених законодавством України, з
метою задоволення державних та
суспільних потреб; згідно зі статтею 2
вказаного Закону законодавство про
управління об'єктами державної
власності складається з цього Закону,
Господарського кодексу України, Закону
України "Про захист економічної
конкуренції, інших законів України,
якими можуть бути встановлені
особливості управління окремими
об'єктами державної власності або їх
видами.

В силу вимог частини 10 статті 15 Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність" держава
передає академіям у безстрокове,
безоплатне користування без права
зміни форми власності основні фонди,
обігові кошти; особливості управління
державним майном, яке закріплено за
установами, організаціями та
підприємствами, які перебувають у
віданні Національної академії наук
України та галузевих академій наук,
визначено Законом України „Про
особливості правового режиму
діяльності Національної академії наук
України, галузевих академій наук та
статусу їх майнового комплексу" від
07.02.2002 року, відповідно до положень
якого майновий комплекс Національної
академії наук України та майновий
комплекс галузевих академій наук
складають усі матеріальні та
нематеріальні активи, що обліковуються
на балансах Національної академії наук
України та на балансах відповідних
галузевих академій наук і організацій,
віднесених до відання Національної
академії наук України та галузевих
академій наук, і які закріплені
державою за Національною академією
наук України та за галузевими
академіями наук в безстрокове
користування, або придбані за рахунок
бюджетних коштів, а також коштів від
фінансово-господарської діяльності
та/або набуті іншим шляхом, не
забороненим законом. Об'єкти майнового
комплексу Національної академії наук
України та об'єкти майнового комплексу
галузевих академій наук належать
відповідно Національній академії наук
України та галузевим академіям наук на
праві господарського відання і
передаються ними організаціям, що
віднесені до відання Національної
академії наук України та до відання
галузевих академій наук, на праві
оперативного управління з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом; вилучення земельних ділянок
Національної академії наук України та
галузевих академій наук може
здійснюватися лише за згодою Президії
Національної академії наук України та
президій галузевих академій наук
відповідно до Земельного кодексу
України.

Зі змісту зазначених законодавчих
актів вбачається, що ними здійснюється
регулювання правовідносин, пов'язаних
саме з реалізацією функцій з
управління об'єктами державної
власності уповноважених на те осіб,
розмежування відповідних функцій та
визначення кола та видів об'єктів
державної власності.

Разом з тим судами залишено поза
увагою, що спір сторін у даній справі
виник із правовідносин зі забезпечення
експлуатації багатоквартирного
житлового будинку, забезпечення
реалізації прав власників приміщень на
володіння та користування спільним
майном членів об'єднання, належне
утримання будинку та прибудинкової
території, сприяння членам об'єднання в
отриманні житлово-комунальних та інших
послуг належної якості за
обґрунтованими цінами та виконання
ними своїх зобов'язань, пов'язаних з
діяльністю об'єднання.

Законом України від 24 червня 2004 року
"Про житлово-комунальні послуги"
визначено, що балансоутримувачем
будинку, споруди, житлового комплексу
або комплексу будинків і споруд є
власник або юридична особа, яка за
договором з власником утримує на
балансі відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Відповідно до статті 385 Цивільного
кодексу України, власники квартир для
забезпечення експлуатації
багатоквартирного житлового будинку,
користування квартирами та спільним
майном житлового будинку можуть
створювати об'єднання власників
квартир (житла). Таке об'єднання може
бути створено також власниками
житлових будинків. Об'єднання
власників квартир, житлових будинків є
юридичною особою, яка створюється та
діє відповідно до статуту та закону.
Правові та організаційні засади
створення, функціонування,
реорганізації та ліквідації об'єднань
власників жилих та нежилих приміщень
багатоквартирного будинку, захисту
їхніх прав та виконання обов'язків щодо
спільного утримання багатоквартирного
будинку врегульовані положеннями
Закону України „Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку".

За змістом статті 1 вказаного вище
Закону об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку є юридичною
особою, створеною власниками для
сприяння використанню їхнього
власного майна та управління,
утримання і використання неподільного
та загального майна. Об'єднання може
бути створене в будинку будь-якої форми
власності з числа тих, хто приватизував
або придбав квартиру, а також власника
будинку або його уповноваженої особи,
власників жилих приміщень, а також
власників нежилих приміщень (частина 1
статті 6 Закону).

Статтею 4 вказаного Закону передбачено,
що об'єднання створюється для
забезпечення і захисту прав його
членів та дотримання їхніх обов'язків,
належного утримання та використання
неподільного і загального майна,
забезпечення своєчасного надходження
коштів для сплати всіх платежів,
передбачених законодавством та
статутними документами. Об'єднання
створюється як організація для
здійснення функцій, визначених
законом. Основна діяльність об'єднання
полягає у здійсненні функцій, що
забезпечують реалізацію прав
власників приміщень на володіння та
користування спільним майном членів
об'єднання, належне утримання будинку
та прибудинкової території, сприяння
членам об'єднання в отриманні
житлово-комунальних та інших послуг
належної якості за обґрунтованими
цінами та виконання ними своїх
зобов'язань, пов'язаних з діяльністю
об'єднання.

Житловим комплексом у розумінні статті
1 Закону є не тільки квартири, а єдиний
комплекс нерухомого майна, що
утворений земельною ділянкою в
установлених межах, розміщеним на ній
жилим багатоквартирним будинком разом
із спорудами та інженерними мережами.
Рішення про прийняття на баланс
основних фондів приймається
відповідно до цього Закону, інших
нормативно-правових актів та статуту
об'єднання. Балансоутримувач
забезпечує управління житловим
комплексом.

Згідно зі статтею 11 Закону об'єднання
після набуття статусу юридичної особи
може: прийняти на власний баланс весь
житловий комплекс; за договором з
попереднім власником залишити його
балансоутримувачем усього житлового
комплексу або його частини; укласти
договір з будь-якою юридичною особою,
статут якої передбачає можливість
здійснення такої діяльності, про
передачу їй на баланс усього житлового
комплексу або його частини.

Відповідно до Порядку передачі
житлового комплексу або його частини з
балансу на баланс, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.10.2002 № 1521 "Про реалізацію Закону
України "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" вирішення
питання про прийняття житлового
комплексу на баланс об'єднання, про
залишення житлового комплексу або його
частини на балансі попереднього
балансоутримувача (за умови укладення
з ним відповідного договору) та про
передачу житлового комплексу або його
частини на баланс іншої юридичної
особи належить до компетенції
загальних зборів об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку.

Пунктами 2 та 5 Порядку передбачено, що
передача житлового комплексу на баланс
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
відбувається разом з планом земельної
ділянки, технічним паспортом будинку
та відповідною технічною
документацією (інвентарна справа, акт
прийняття в експлуатацію, плани
зовнішніх мереж тощо) після прийняття
загальними зборами об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку відповідного рішення та у
двомісячний термін після надходження
відповідного звернення від об'єднання.

Згідно з приписами статті 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені актами цивільного
законодавства, але за аналогією
породжують цивільні права і обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є, зокрема, договори та
інші правочини, інші юридичні факти,
акти цивільного законодавства.
Цивільні обов'язки виконуються в межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства; особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї (стаття 14
Цивільного кодексу України).

Закон України "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку" і зазначений Порядок
пов'язують передачу на баланс
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку житлових
комплексів тільки з прийняттям
об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку
відповідного рішення про прийняття
житлового комплексу на баланс
об'єднання, встановлюють
обов'язковість такої передачі, що не
пов'язана і не залежить від прийняття
рішення про передачу об'єкту. Отже, зі
змісту зазначених вище норм
законодавства вбачається можливість
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку прийняти на
власний баланс весь житловий комплекс
за умови прийняття про це рішення
загальними зборами об'єднання, що
породжує у попереднього
балансоутримувача обов'язок передати
зазначене майно з балансу на баланс у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Передача на баланс
майна об'єднанню не спричиняє
виникнення права власності на нього
(частина 7 статті 11 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку"), зміну
існуючого правового режиму
використання земельної ділянки.

Таким чином, застосувавши до
правовідносин з позивачем положення
чинного законодавства, що регулюють
особливості управління майном
Національної академії наук України та
галузевих академій наук, як виду майна,
що належить до об'єктів державної
власності, суди не з'ясували обставини
справи щодо додержання порядку
прийняття рішення про прийняття на
баланс зазначеного майна,
відповідність цього майна поняттю,
викладеному у статті 1 Закону України
„Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку", з
урахуванням положень Державного
класифікатора будівель та споруд (ДК
018-2000), затвердженого наказом
Держкомстандарту України № 507 від 17.08.00,
якими встановлюється методика
визначення призначення будівлі.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин. Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини
2 статті 1115 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у постанові
апеляційного та рішенні місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновків про те, що апеляційний
та місцевий господарські суди в
порядку статей 43, 99, 101 Господарського
процесуального кодексу України
розглядаючи справу, не розглянули
всебічно, повно та об'єктивно в
судовому процесі всі обставини справи
в їх сукупності, неналежним чином
проаналізували правовідносини, що
виникли та існували між сторонами,
неповно встановили фактичні обставини
справи, внаслідок чого їх висновки щодо
розгляду позову та апеляційної скарги
не є законними та обґрунтованими.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
рішення та постанова у справі
підлягають скасуванню з передачею
справи для нового розгляду позовних
вимог до господарського суду першої
інстанції. Під час нового розгляду
справи господарському суду необхідно
врахувати викладене, всебічно і повно
з'ясувати і перевірити всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінити
докази, що мають юридичне значення для
вирішення спору по суті і, в залежності
від встановленого, прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119,
статтею 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Підкова на Фонтані"
задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013 року у
справі № 916/1643/13 Господарського суду
Одеської області та рішення
Господарського суду Одеської області
від 02.09.2013 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
Господарського суду Одеської області.

Головуючий
Л. Рогач

Судді
Н. Волковицька

Г. Мачульський