ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 р.
Справа № 923/1764/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Соловйова К.В. при
секретарі Степановій Н.Д., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Херсонської філії ПАТ "Укртелеком", м.
Херсон

до Білозерської районної державної
адміністрації Херсонської області,
смт. Білозерка Херсонської області

про стягнення 7 585,35 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Маршал Л.Г., уповн.
представник, юрисконсульт, довіреність
№ 1412 від 11.12.2013р.;

від відповідача - Денисенко Т.О., уповн.
представник, довіреність № 01-10/19 від
10.01.2014р.

Обставини справи: провадження у справі
порушено за позовом Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком", в
особі Херсонської філії ПАТ
"Укртелеком" (позивач) до Білозерської
районної державної адміністрації
Херсонської області (відповідач) з
вимогами про стягнення 7436,78 грн.
заборгованості з оплати
телекомунікаційних послуг та 148,57 грн.
річних (3 %), а всього, 7585,35 грн. Позов
обґрунтовано нормами ст.ст.11, 16, 22, 509, 612,
625 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,
229-230 Господарського кодексу України та
твердженнями про неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
про надання послуг електрозв'язку № 0333
від 29.12.2007р.

Згідно з письмовою заявою від 04.02.2014р.
(а.с.57-58) позивачем, в порядку ст. 22 ГПК
України, зменшено до 0,00 грн. розмір
позовних вимог в частині стягнення
заборгованості з оплати послуг, у
зв'язку із сплатою відповідачем під час
розгляду даної справи 7 436,78 грн.
заборгованості з оплати послуг. В іншій
частині розмір позовних вимог змін не
зазнав.

Від відповідача надійшла заява (а.с.38),
за якою стверджується про сплату
відповідачем у повному обсязі
заявлених до стягнення з нього 7436,78 грн.
заборгованості з оплати послуг, згідно
з шістьма платіжними дорученнями від
18.12.2013р. на загальну суму 6656,97 грн., які
фактично виконано банком 20.12.2013р., та
платіжним дорученням від 26.12.2013р на
суму 849,94 грн., яке фактично виконано
банком 27.12.2013р. Всього, за цими
дорученнями відповідачем сплачено
позивачеві 7506,91 грн., у зв'язку із цим
відповідачем стверджується про
наявність переплати за послуги у сумі
70,13 грн. До заяви додано копії
відповідних платіжних доручень та
листування щодо виділення коштів на
погашення та, безпосередньо, погашення
спірного боргу. Також, у заяві
стверджується про передчасне
пред'явлення позивачем до суду позову
про стягнення 7436,78 грн. вказаної
заборгованості, оскільки згідно з
отриманою відповідачем 27.11.2013р.
претензією позивача був встановлений
місячний строк з дня отримання даної
претензії для її розгляду
відповідачем, зокрема, для можливого
погашення відповідачем зазначеної у
претензії 6 100,34 грн. заборгованості, що
є складовою спірного боргу. В усному
порядку у судовому засіданні
представником відповідача
стверджується про виникнення спірної
заборгованості не з вини відповідача, а
через відсутність (недостатність)
бюджетного фінансування на оплату
телекомунікаційних послуг, а також, про
відсутність бюджетних призначень, за
рахунок яких було б можливим сплатити
148,57 грн. річних (3 %). Крім цього,
представник відповідача стверджує про
можливість зарахування позивачем суми
переплати за послуги у розмірі 70,13 грн.
на часткову сплату заявлених до
стягнення з відповідача 148,57 грн.
річних.

В усному порядку в судовому засіданні
представником позивача заперечується
можливість зарахування переплати за
послуги у сумі 70,13 грн. на часткову
сплату заявлених до стягнення з
відповідача 148,57 грн. річних (3 %),
оскільки у платіжних дорученнях
призначенням платежів відповідачем
було вказано, саме, оплату за послуги, а
не сплату річних, й, відповідно, з цим
визначеним відповідачем призначенням
платежі й були проведені органом
державної казначейської служби.

В судовому засіданні 04.02.2014р було
оголошено перерву до 13.02.2014р о 12-15 год.

Після завершення розгляду справи в
судовому засіданні 13.02.2014р., відповідно
до ст.85 ГПК України було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Білозерська районна державна
адміністрація Херсонської області
(надалі - відповідач) та Акціонерне
товариство "Укртелеком" (надалі -
позивач) 29.12.2007р. уклали між собою
договір № 0333 про надання послуг
електрозв'язку (надали - договір).
Згідно з розділом 1, п.2.1.1., п.4.1. договору
позивач зобов'язався на умовах
договору, а також згідно з чинним
законодавством, надавати
відповідачеві послуги телефонного
зв'язку, а відповідач, в свою чергу,
зобов'язався оплачувати вартість цих
послуг, за винятком зазначених у
додатку № 2 до договору послуг, які
надаються безоплатно. Згідно з п.4.2.
договору для відповідача встановлено
авансову систему оплати послуг на
підставі виставлених позивачем
рахунків на оплату послуг. А саме,
згідно з п. 4.6. договору відповідач
зобов'язаний щомісячно, до 20-го числа
поточного місяця, попередню оплату
вартості послуг за поточний місяць у
розмірі не меншому вартості послуг, які
надано у попередньому розрахунковому
періоді, з подальшим перерахунком (до
10-го числа місяця, що настав після
розрахункового періоду) виходячи з
фактично наданих послуг. Згідно з п.7.1.
договору цей договір набирає чинності
з дня його підписання і діє протягом 5
(п'яти) років. Згідно з п. 7.2. договору у
разі, якщо за місяць до закінчення
терміну дії договору жодна з сторін
договору не повідомить про його
припинення, то договір вважається
дійсним на той же термін.

На виконання умов договору у період
часу з січня 2013 року по листопад 2013
року, включно, позивачем надано
відповідачеві послуги телефонного
зв'язку (телекомунікаційні послуги)
загальною вартістю 16 098,33 грн. Факт
надання позивачем зазначених послуг
відповідачеві, й відповідно, факт їх
споживання відповідачем
підтверджується рахунками-актами на
оплату телекомунікаційних послуг
(а.с.14-18, 20), які позивач щомісяця
протягом вказаного періоду часу
виставляв до оплати відповідачеві. За
текстом усіх цих рахунків, за винятком
рахунку за листопад 2013 року, зазначено
про те, що кожен з них є одночасно актом
передавання-приймання виконаних робіт
(наданих послуг) за відповідний
розрахунковий період. При цьому, за
станом на 01.01.2013р. заборгованість
відповідача перед позивачем за
договором становила 201,58 грн. (а.с.18-19).

Станом на 17.12.2013р., дату звернення
позивача з позовом до господарського
суду, вартість вказаних послуг
сплачено відповідачем частково, у сумі
8 863,13 грн. Це слідує з позовної заяви та
доданого до неї розрахунку
заборгованості, однак, відповідні
докази здійснення такої часткової
оплати послуг у матеріалах справи
відсутні. Разом з тим, під час розгляду
даної справи відповідач не надав суду
доказів, які б спростовували вказані
твердження позивача, а також, не
заперечує факту проведення, за станом
на час звернення позивача з позовом до
суду, часткової оплати вказаних послуг
позивача, саме, у розмірі 8 863,13 грн.

Таким чином, станом на час звернення
позивача з позовом до суду
заборгованість відповідача перед
позивачем з оплати послуг телефонного
зв'язку за договором становила 7436,78 грн.
= 16 098,33 грн. (вартість наданих послуг) - 8
863,13 грн. (сума часткової оплати).

Позивач звертався до відповідача з
письмовими попередженнями про
необхідність погашення заборгованості
з оплати наданих на умовах договору
послуг: зокрема, такі попередження
містять у собі виставлені позивачем
відповідачеві рахунки на оплату послуг
(а.с.15, 18). Також, позивач неодноразово
направляв відповідачеві претензії з
вимогами про погашення заборгованості
з оплати наданих на умовах договору
послуг: претензії від 22.10.2013р. № 4149/0510
(а. с. 21) та від 22.11.2013р. № 4604105-10 (а.с.42),
проте, станом на дату звернення
позивача з позовом до суду ці претензії
не було задоволено, що слідує з листів
відповідача від 19.11.2013р. № 01-14/2890 та від
23.12.2013р. № 01-14/3213 (а.с.22,43).

Після надсилання позивачем
відповідачеві позовної заяви, за якою
судом порушено провадження у даній
справі, а саме, після 12.12.2013р. (дата -
згідно фіскального чеку та опису
(а.с.5-7)), відповідачем було вжито
заходів з метою погашення
заборгованості перед позивачем з
оплати послуг телефонного зв'язку за
договором у сумі 7436,78 грн. А саме,
виставлено до оплати платіжні
доручення на оплату зазначених послуг
на загальну суму 7506,91 грн.: шість
платіжними доручень від 18.12.2013р. на
загальну суму 6 656,97 грн. та платіжне
дорученням від 26.12.2013р на суму 849,94 грн.
(а.с.47-53). Фактично ж, платежі згідно з
вказаними дорученнями проведено після
порушення судом провадження у даній
справі згідно з ухвалою від 18.12.2013р.:
20.12.2013р. - за першими шістьма з вказаних
платіжних доручень та 27.12.2013р. - за
останнім (сьомим) з вказаних платіжних
доручень. Про факт надання
відповідачем банку вказаних платіжних
доручень відповідач повідомив
позивачеві згідно з листом від 23.12.2013р.
№ 01-14/3213 (а.с.43).

Станом на час розгляду судом даної
справи заборгованість відповідача
перед позивачем з оплати наданих
позивачем відповідачеві у період часу
з січня 2013 року по листопад 2013 року,
включно послуг телефонного зв'язку за
договором, з урахуванням суми
заборгованості відповідача з оплати
послуг за договором за станом на
01.01.2013р., відсутня, оскільки погашена у
повному обсязі (її розмір дорівнює 0,00
грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону та договору. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Згідно з ч. 2 ст. 193
Господарського кодексу України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу,
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами або договором.
Згідно з ч. 7 ст.193 Господарського
кодексу України не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Згідно з
ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором. Згідно з ст. 1 Закону України
"Про телекомунікації" споживачем
телекомунікаційних послуг є юридична
або фізична особа, яка потребує,
замовляє та/або отримує зазначені
послуги для власних потреб, абонентом є
споживач, який отримує
телекомунікаційні послуги на умовах
договору. Відповідно до ст. 33 цього ж
Закону та п.п.1, 6 п. 36 Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 11.04.2012р. № 295,
споживачі телекомунікаційних послуг
зобов'язані дотримуватися вимог цих
Правил та виконувати умови договору
про надання телекомунікаційних послуг,
у тому, числі своєчасно (на умовах
договору) оплачувати отримані послуги.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов`язання, на
вимогу кредитора зобов`язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також річні (3%) від
простроченої суми, якщо інший розмір
річних не встановлено договором.

Правильність розрахунку позивачем
заявлених до стягнення з відповідача
річних (3 %) у сумі 148,57 грн. (а.с.8) судом
перевірено. Під час розгляду судом
даної справи, відповідач не надав
будь-яких заперечень щодо правильності
цього розрахунку або ж власного
контррозрахунку таких (нарахованих за
відповідні періоди часу річних). Також,
відповідач не надав суду доказів
сплати, повністю або частково, 148,57 грн.
річних. Суд відхиляє (не бере до уваги)
доводи представника відповідача про
можливість зарахування позивачем суми
переплати за послуги у розмірі 70,13 грн.
на часткову сплату заявлених до
стягнення з відповідача 148,57 грн. річних
(3 %), з огляду на зазначене відповідачем
у платіжних дорученнях на сплату 7506,91
грн. (а.с.47-53), складовими яких є ці 70,13
грн., призначення платежу - проплата за
послуги зв'язку, та проведення органами
державної казначейської служби
вказаних платежів, саме, з таким їхнім,
зазначеним відповідачем їхнім
призначенням.

Під час розгляду судом даної справи
відповідач не надав суду доказів
звернень відповідача до органів
державної казначейської служби
стосовно зміни призначення платежу
зазначених 70,13 грн. з призначення
такого платежу "проплата за послуги
зв'язку" на інше призначення платежу.

Також, суд враховує, що за загальним
правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 625
Цивільного кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання через відсутність у нього
необхідних грошових коштів.

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
про стягнення 148,57 грн. річних (3 %)
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно з ст. 44 ГПК України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюється законом.

Відповідно до приписів п. 2.1 ч. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір" за
подання до господарського суду
позовної заяви з майновими вимогами
сплачується судовий збір у розмірі 2 %
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат. При цьому, згідно із ч.1
ст. 4 Закону України "Про судовий збір"
ставки судового збору визначаються
виходячи із встановленого законом
розміру мінімальної заробітної плати
станом на 01 січня календарного року, в
якому відповідна заява подається до
суду.

Позовну заяву, за якою порушено
провадження у даній справі, подано до
господарського суду у грудні 2013 року.
Розмір мінімальної заробітної плати
станом на 01.01.2013р. становить 1147,0 грн., а
1,5 розміру цієї мінімальної заробітної
плати становить 1720,50 грн. При цьому,
розмір судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви з
вимогами про стягнення 7 585,35 грн., як і
розмір судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви з
вимогами про стягнення 148,57 грн., є
одноковим, дорівнює 1720,50 грн. Фактично
ж, при поданні позовної заяви позивач
сплатив 1720,50 грн. судового збору згідно
з платіжним дорученням від 06.12.2013р. №9889.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Позов задовольняється у повному
обсязі, у зв'язку із цим судовий збір у
повному розмірі 1 720,50 грн., покладається
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Білозерської районної
державної адміністрації Херсонської
області (місцезнаходження: 75 500,
Херсонська обл., смт Білозерка, вул.
К.Маркса, буд. 87; ідентифікаційний код
юридичної особи 04059993; р/р 0641 МФО
852010 ГУДКУ в Херсонській області) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком", в особі
Херсонської філії ПАТ "Укртелеком"
(місцезнаходження: 73 000, м.Херсон,
проспект Ушакова, буд. 41;
ідентифікаційний код 01188661; р/р 260012199 в
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 352093) 148
(сто сорок вісім) грн. 57 коп. в якості
річних та 1 720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп. компенсації по
сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 28.02.2014р.

Суддя
К.В. Соловйов