ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Справа № 14/906/57/13-г
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В.,суддів
-Катеринчук Л.Й., Поліщука В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області на постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
18.11.2013р. та ухвалу господарського суду
Житомирської області від 03.10.2013р. по
справі №14/906/57/13-г за заявою Управління
пенсійного фонду України в Любарському
районі Житомирської області про
визнання банкрутом
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Гринівецький",-

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 03.10.2013р.
визнано вимоги кредитора - УПФУ в
Любарському районі на суму 3025,68
основного боргу, які віднесені до
четвертої черги реєстру вимог
кредиторів боржника. В решті вимог
відмовлено. У зв'язку із звільненням
кредитора - УПФУ в Любарському районі
від сплати судового збору за подачу
заяви до господарського суду, підлягає
сплаті боржником 573, 50 грн. в дохід
Державного бюджету України, які
включити до першої черги реєстру вимог
кредиторів боржника. Відмовлено в
задоволенні заяви УПФУ в Любарському
районі Житомирської області №4416/06 від
27.08.2013р. про визнання кредиторських
вимог до боржника на суму 2017,12 грн.
Відкладено розгляд справи. Призначено
наступне засідання суду на 03 грудня
2013р. о 11.00 в приміщенні господарського
суду Житомирської області. Зобов'язано
ліквідатора Черниша О.М. : надати
господарському суду проміжний звіт про
хід ліквідаційної процедури банкрута;
виявити додаткові докази про
наявність/відсутність у банкрута майна
на праві власності/користування;
здійснити інвентирізацію майнових
активів та заборгованості банкрута, в
тому числі, перед найманими
працівниками; надати докази припинення
трудових відносин
підприємства-банкрута з найманими
працівниками відповідно до
законодавства України про працю;
виявити документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
страхуванню; надати докази
користування печаткою та штампом
банкрута; надати акт
приймання-передачі бухгалтерської та
іншої документації банкрута, печатки і
штампів, матеріальних та інших
цінностей; надати відомості про
заборгованість боржника по заробітній
платі перед найманими працівниками або
її відсутність; надати витяг з ЄДР
юридичних та фізичних
осіб-підприємців, з внесеними до нього
відомостями щодо ліквідатора банкрута
Черниша О.М., як керівника юридичної
особи, особу, уповноважену
представляти юридичну особу у
правовідносинах з третіми особами та
особу, яка має право вчиняти від імені
юридичної особи дії без довіреності, у
тому числі підписувати договори;
надати відповідь на запит до
реєстраційної служби Любарського
районного управління юстиції; включити
визнані судом вимог до реєстру вимог
кредиторів боржника; надати реєстр
вимог кредиторів складений з
врахуванням вимог статті 31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом". Викликано в
судове засідання уповноважених
представників кредиторів та
ліквідатора Черниша О.М.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013р.
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Любарському
районі Житомирської області залишено
без задоволення, ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 03.10.2013р. залишено без змін.

Управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
18.11.2013р. та ухвалу господарського суду
Житомирської області від 03.10.2013р. по
справі №14/906/57/13-г та ухвалити нове
рішення про задоволення заяви УПФУ в
Любарському районі Житомирської
області №2957/03 від 03.06.2013 року про
визнання кредиторських вимог до
боржника за період з квітня по червень
2013 року на суму 3025,68 грн. та задоволення
заяви УПФУ в Любарському районі
Житомирської області № 4416/06 від 27.08.2013
року про визнання кредиторських вимог
до боржника на суму 2017,12 грн. за період
липень, серпень 2013 року, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального права.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
тому суд вважає можливим розглянути
справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Білошкап
О.В., перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду від
18.01.2013р. порушено провадження по справі
№14/906/57/13-г про банкрутство
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Гринівецький" на підставі
ст. 52 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" за заявою
Управління Пенсійного фонду України в
Любарському районі Житомирської
області.

Постановою господарського суду
Житомирської області від 21.03.2013р.
Сільськогосподарський виробничий
кооператив "Гринівецький" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Гринівецький"
строком на дванадцять місяців до
21.03.2014р. призначено ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Черниша Олександра Миколайовича.

Управління ПФУ в Любарському районі в
червні 2013р. звернулося до
господарського суду із заявою №2957/03
про збільшення кредиторських вимог на
суму 6051,36грн. (заборгованість по
фактичних витратах на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах за період з січня по
червень 2013р.).

В підтвердження наявності
заборгованості перед Управлінням ПФУ
в Любарському районі кредитор
посилався на: постанову Житомирського
окружного адміністративного суду
України від 28.03.2013р. у справі №806/1393/13-а
про стягнення з СВК "Гринівецький" на
користь УПФУ в Любарському районі
2017,12грн. заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за січень-лютий 2013р.; постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду України від
18.04.2013р. по справі №806/2274/13-а про
стягнення з СВК "Гринівецький" на
користь УПФУ в Любарському районі
1008,56грн. заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за березень 2013р.; виконавчі листи,
видані на виконання вищезазначених
постанов суду; розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", що не змінювався з
початку року та відповідно до якого СВК
"Гринівецький" необхідно відшкодувати
УПФУ в Любарському районі витрати на
виплату та доставку пенсій на суму
1008,56грн. (загальна сума за період з
квітня по червень 2013р. становить 3025,68
грн.).

В серпні 2013р. Управління ПФУ в
Любарському районі звернулось до
господарського суду із заявою №4416/06
про визнання кредиторських вимог до
боржника на суму 2017,12 грн.
заборгованості по фактичних витратах
на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах за
період з липня по серпень 2013р.

В обґрунтування вказаної заяви
кредитор надав розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій та
посилався на ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Кредитор зазначив, що
боржнику - СВК "Гринівецький" необхідно
відшкодувати УПФУ в Любарському районі
витрати на виплату та доставку пенсій
за період з липня по серпень 2013р. у сумі
2017,12грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про часткове задоволення заяви
Управління УПФУ в Любарському районі
Житомирської області №2957/03 та визнав
вимоги Управління УПФУ на суму
3025,68грн. основного боргу за період з
січня по березень 2013р., які відніс до
четвертої черги реєстру вимог
кредиторів боржника, оскільки вказані
вимоги виникли до визнання боржника
банкрутом. У визнанні вимог на суму
3025,68грн. основного боргу за період з
квітня по червень 2013р. судом першої
інстанції відмовлено. Також місцевим
господарським судом відмовлено у
задоволенні заяви УПФУ в Любарському
районі Житомирської області №4416/06 від
27.08.2013р. про визнання кредиторських
вимог до боржника на суму 2017,12 грн.
заборгованості по фактичних витратах
на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах за
період з липня по серпень 2013р., оскільки
вказані вимоги не мають характеру
поточних та виникли після визнання
боржника банкрутом.

Суд апеляційної інстанції погодився з
таким висновком суду першої інстанції,
зазначивши при цьому, що господарський
суд на підставі належних доказів повно
та всебічно з'ясував всі обставини
справи стосовно факту
неплатоспроможності боржника, що
підтверджується матеріалами справи, а
під час апеляційного провадження
заявником апеляційної скарги не
спростовано факту неплатоспроможності
боржника.

Однак, з такими висновками судів
попередніх інстанцій повністю
погодитися не можна з наступних
підстав.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кредитор - це юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів). Поточні
кредитори - це кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство (в
редакції статті, чинній на момент
відкриття ліквідаційної процедури у
справі).

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав; вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної процедури
(в редакції статті, чинній на момент
відкриття ліквідаційної процедури у
справі).

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". При цьому,
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій зазначеним категоріям осіб,
крім тих, що були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Отже, чинним законодавством України,
Пенсійному фонду України та його
територіальним управлінням (як
органам, наділеним владними
повноваженнями в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування) делеговано
повноваження з виплати пільгових
пенсій, які в майбутньому
здійснюватимуться згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Відповідно до п. 6.1. Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Правління Пенсійного Фонду
України № 21-1 від 19.12.2003 року, витрати
органів Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", підлягають
відшкодуванню підприємствами та
організаціями з коштів, призначених на
оплату праці.

Абзацом 4 п. 2 ст. 2 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що для
платників збору, визначених п. п. 1 та 2
ст. 1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до п. п.
"б" - "з" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Пункт 6.8. Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України (затверджено постановою
Правління Пенсійного Фонду України №
21-1 від 19.12.2003 року) передбачає, що
підприємства та організації
зобов'язані щомісяця до 25-го числа
вносити до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до ч. 2
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", сплачуються
одночасно із оплатою фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за перший поточний місяць (в
редакції, чинній на момент подання
грошових вимог УПФ України).

При цьому, законодавством України про
пенсійне страхування припинення
нарахування заборгованості на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, не пов'язується з
моментом відкриття ліквідаційної
процедури щодо підприємства-боржника і
до дати внесення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців запису про державну
реєстрацію припинення юридичної особи
підприємство не звільнено від
покладених на нього відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" обов'язків щодо
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
його працівникам.

За таких підстав, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що органи
Пенсійного фонду України вправі
заявляти грошові вимоги про
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій в
ході провадження у справі про
банкрутство протягом ліквідаційної
процедури боржника, яка проводиться
відповідно до ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції чинній на момент подання
грошових вимог) та до державної
реєстрації його припинення як
юридичної особи та внесення запису про
це до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (аналогічної правової
позиції дотримується Верховний Суд
України у постанові від 30.05.2011 у справі
№ 21-103а11 за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Комінтерновському районі м. Харкова до
державного підприємства Харківський
релейний завод "Радіореле").

Враховуючи встановлені у справі
обставини та норми чинного
законодавства, які підлягають до
застосування у спірних
правовідносинах, колегія суддів
касаційної інстанцій дійшла висновку,
що прийняті постанова апеляційного
господарського суду від 18.11.2013р. та
ухвала місцевого господарського суду
від 03.10.2013р. в частині відмови УПФУ в
Любарському районі у визнанні
кредиторських вимог на суму 3025,68 грн. та
2017,12 грн. по справі № 14/906/57/13-г мають
бути скасовані, а справа в цій частині -
направленню на новий розгляд, під час
якого місцевому господарському суду
належить дослідити обґрунтованість
розрахунку заборгованості з фактичних
витрат на доставку та виплату
пільгових пенсій, щодо яких УПФ України
в Любарському районі Житомирської
області подано заяви про визнання їх
поточними вимогами за період з квітня
по червень та липень-серпень 2013 року,
порядок їх подання відповідно до ст. 23
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та встановити
наявність чи відсутність правових
підстав для визнання та включення
зазначених поточних грошових вимог до
реєстру вимог кредиторів з визначенням
черговості їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Любарському
районі Житомирської області
задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013р. та
ухвалу господарського суду
Житомирської області від 03.10.2013р. в
частині відмови УПФУ в Любарському
районі у визнанні кредиторських вимог
на суму 3025,68 грн. та 2017,12 грн. по справі №
14/906/57/13-г скасувати.

Справу направити в цій частині на
новий розгляд до господарського суду
Житомирської області.

Головуючий: Білошкап О.В.
Судді:Катеринчук Л.Й. Поліщук В.Ю.