КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р. Справа№ 910/17424/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача - не з'явились,

від відповідача - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» № 744-ю від 25.10.2013

на рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013

у справі № 910/17424/13

за позовом приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго-Україна», м. Київ

до приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія», м. Київ

про відшкодування шкоди в порядку
регресу у розмірі 38 004грн.52коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 (суддя Гумега О.В.)
частково задоволено позов ПрАТ "АСК
"Інго-Україна" та стягнуто з ПрАТ
"Української транспортної страхової
компанії" 31856грн.27коп. страхового
відшкодування в порядку регресу (за
мінусом франшизи) за завдану майнову
шкоду власнику автомобіля "MERCEDES-BENZ",
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована позивачем.
Дорожньо-транспортна пригода сталась
04.10.2012р. через порушення Правил
дорожнього руху водієм автомобіля "HONDA
Civic", цивільно-правова відповідальність
якого застрахована відповідачем. Суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу в сумі встановленій звітом про
оцінку колісного транспортного засобу
за мінусом франщизи.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою в якій просив його скасувати, в
задоволенні позовних вимог відмовити.
Апелянт вважає, що позивачем не надано
доказів сплати страхової премії при
укладенні договору страхування між
позивачем та його страховиком, тому
такий договір, на думку відповідача, не
набрав чинності і відсутніми були
підстави сплати позивачем страховику
страхового відшкодування. Відсутніми є
підстави для стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу.
Зазначає апелянт і про невірність
висновків експерта у звіті про оцінку
колісного транспортного засобу про те,
що розмір зносу пошкодженого у ДТП
автомобіля дорівнює нулю, оскільки на
ньому наявні сліди відновлювального
ремонту, в підтвердження чого скаржник
стверджує про те, що згідно
інформаційної бази МТСБУ автомобіль
"МЕРСЕДЕС" 14.05.2012 був учасником іншої
ДТП і відповідно мав пошкодження,
наявність яких є підставою для
застосування фізичного зносу. Крім
того, відповідач вважає, що суд не
вирішив питання щодо передачі
відповідачу запчастин та інших
складових, які було замінено.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.12.2013, за
клопотанням відповідача, було
зобов'язано позивача надати суду
оригінали або належним чином завірені
копії наступних документів: платіжні
доручення (меморіальні/видаткові
ордери), що підтверджують факт
своєчасної сплати страхувальником та
отримання ПрАТ "АСК "Інго-Україна"
страхових премій за умовами договору
страхування №200522588.11; акт огляду та
фотографії пошкоджень автомобіля
марки "МЕРСЕДЕС" (д.н. АА1799КЕ), а також
страховий акт складений за наслідками
попереднього страхового випадку, який
мав місце 14.05.2012року; надати інформацію
щодо можливості передачі відповідачу
запчастин автомобіля матки "МЕРСЕДЕС"
(д.н. АА1799КЕ) замінених за наслідками
ДТП, яка мала місце 04.10.2012 року.

На виконання вказаної ухвали суду
позивачем надано належним чином
завірені копії прибуткового касового
ордеру №13210 від 17.11.2011 та акту
взаємозаліку в підтвердження факту
своєчасної сплати страхувальником
страхової премії за умовами договору
страхування. Крім того, позивач
пояснив, що не може надати відповідачу
запчастини автомобіля замінених за
наслідками ДТП, оскільки не є його
власником. Також, позивач зазначив, що
картка обліку, надана апелянтом до
скарги в підтвердження того, що
автомобіль "МЕРСЕДЕС" раніше був
учасником інших ДТП, не може бути
використана як доках у суді. В поданих
поясненнях позивач, також, зазначив про
правомірність висновків викладених в
рішенні суду першої інстанції.

Представники сторін в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явились, про
час і місце розгляду апеляційної
скарги повідомлені належними чином.
Представником позивача надіслано до
апеляційного суду телеграму про
розгляд скарги без участі представника
позивача за наявними матеріалами
справи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
представників сторін не перешкоджає
розгляду скарги, а тому постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи, колегія
суддів апеляційного господарського
суду враховує наступне.

17.11.2011 р. між ПрАТ "АСК "Інго-Україна"
(позивач) та Ямандою Катериною
Георгієвною (страхувальник) укладено
договір № 200522588.11 страхування засобів
наземного транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків, згідно якого
застраховано автомобіль "MERCEDES-BENZ",
реєстраційний номер АА 1799 KE. Строк дії
договору страхування визначено з 00:00
год. 17.11.2011 р. до 24:00 год. 16.11.2012 р.

04.10.2012 р. в місті Києві на проспекті
Повітрофлотському сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля "MERCEDES-BENZ", під керуванням
Яманді Іллі Олексійовича та автомобіля
"HONDA Civic", реєстраційний номер АІ 2442 ВІ,
яким керував Чорненький Віталій
Сергійович. Наведене підтверджується
довідкою № 9083626 про
дорожньо-транспортну пригоду ВДАІ
Солом'нського РУ МВС України в місті
Києві.

ДТП сталася в результаті порушення
Чорненьким Віталієм Сергійовичем п.п.
13.1 Правил дорожнього руху України, що
підтверджується постановою
Солом'янського районного суду міста
Києва від 31.10.2012 р. у справі № 3-8758/12,
відповідно до якої Чорненького Віталія
Сергійовича визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та застосовано до нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340грн.

Загальний розмір матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу - автомобіля "MERCEDES-BENZ", в
результаті його пошкодження при ДТП,
відповідно до Звіту № SL/18672 про оцінку
колісного транспортного засобу,
складеного 17.10.2012 р. оцінювачем
Савицьким Д.Е. (свідоцтво № 5919 від 23.10.2007
р.), становить 32 366грн.27коп. Відповідно
до зазначеного звіту, вартість
відновлюваного ремонту складає -
32366грн.27коп.

За страховим випадком (ДТП) згідно
складених страхових актів № 67596 від
26.10.2012 р. та № 68771 від 21.12.2012 р. по
договору страхування було визначено
суму страхового відшкодування в
розмірі 38 004грн.52коп., виплата якого
позивачем підтверджується платіжним
дорученням № 12139 від 12.11.2012 р. та
видатковим касовим ордером № 4691 від
28.12.2012 р.

Позивач звертався до відповідача з
претензією № 1325 від 23.04.2013 р. про що
свідчить копія рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, проте останній суму
страхового відшкодування в порядку
регресу не сплатив, що і стало
підставою для звернення з відповідним
позовом.

В силу приписів статті 993 Цивільного
кодексу України, статті 27 Закону
України "Про страхування", до позивача,
як страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
перейшло право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до частини 1 статті 1191
Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат, перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за регресними вимогами.

В даному випадку, особою винною у
скоєнні ДТП є водій автомобіля "HONDA Civic"
-Чорненький В.С.

Відповідно до полісу № АВ/2741548, судом
встановлено, що транспортний засіб,
яким спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди застрахованому у
позивача транспортному засобу, взято
на страхування ПрАТ "Українська
транспортна страхова компанія"
(відповідачем), страхувальником за
даним полісом визначено Бондаря Петра
Вікторовича, ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну майну визначений в
сумі 50000грн., франшиза - в сумі 510грн.,
строк дії даного полісу з 00:00 год. 15.04.2012
р. до 14.04.2013 р.

Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 та ст.
29 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (в редакції,
чинній станом на час виникнення
спірних правовідносин по страховому
випадку, що настав 04.10.2012 р.) при
настанні страхового випадку страховик,
відповідно до лімітів
відповідальності страховика,
відшкодовує оцінену шкоду. У зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу.

Як зазначалось вище, сума оціненої
шкоди з урахуванням вартості
відновленого ремонту транспортного
засобу та з урахуванням зносу
становить 32 366грн.27коп., що
підтверджується звітом № SL/18672 про
оцінку колісного транспортного засобу
від 17.10.2012 р.

В спірному випадку позивачем заявлена
до стягнення з відповідача сума
страхового відшкодування, виплаченого
позивачем на умовах договору
страхування, що укладений між
позивачем та страхувальником у
відношенні транспортного засобу, який
було пошкоджено в ДТП. При цьому право
регресу до страховика винної особи
переходить саме по розміру збитків,
завданих пошкодженому автомобілю в
межах фактичних витрат страховика.

Враховуючи обставини справи, суд
першої інстанцій дійшов до
правомірного висновку, що після сплати
потерпілій особі страхового
відшкодування у позивача виникло право
звертатися до страховика винної у ДТП
особи про виплату страхового
відшкодування у порядку регресу, з
огляду на те, що відповідач є особою,
відповідальною за завдану шкоду,
оскільки відповідно до укладеного
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу відповідач взяв на себе
відповідальність за свого
страхувальника, тобто відповідач
здійснив страхування такого
страхового ризику, як відповідальність
за шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки.

Крім того, вірним є висновок місцевого
господарського суду щодо часткового
задоволення позовних вимог в сумі
31856грн.27коп., а саме: 32366грн.27коп. - сума
вартості відновлюваного ремонту,
підтверджена звітом № SL/18672 про оцінку
колісного транспортного засобу від
17.10.2012 р., страховими актами № 67596 від
26.10.2012 р. та №68771 від 21.12.2012 р. по договору
страхування, платіжним дорученням №
12139 від 12.11.2012 р. та видатковим касовим
ордером № 4691 від 28.12.2012р., мінус 510грн. -
франшиза за полісом № АВ/2741548, що
дорівнює 31856грн.27коп.

За вказаних обставин та наявних
матеріалів справи підстави для
скасування рішення господарського
суду міста Києва від 14.10.2013 відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2013 у справі №910/17424/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» - без задоволення.

2. Справу № 910/17424/13 повернути
господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко