СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Справа № 901/3717/13

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Черткової І.В.,

суддів
Гоголя Ю.М.,

Рибіної С.А.,

за участю представників сторін:

позивач, не з'явився, ОСОБА_2;

представник відповідача, не з'явився,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Аян-Тавр";

третя особа, не з'явився, ОСОБА_3;

третя особа, не з'явився, ОСОБА_4;

третя особа, не з'явився, ОСОБА_5;

представник третьої особи, не з'явився,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Азчершельф";

третя особа, не з'явився, ОСОБА_6;

третя особа, не з'явився, ОСОБА_7;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Лагутіна Н.М.) від 16 січня 2014 року у
справі № 901/3717/13

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_7)

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Аян-Тавр" (вул. Фрунзе, 41,
офіс 21,Сімферополь,Автономна
Республіка Крим,95017)

3-ті особи ОСОБА_3 (АДРЕСА_5)

ОСОБА_4 (АДРЕСА_1)

ОСОБА_5 (АДРЕСА_2)

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Азчершельф" (вул.
Севастопольська, 41/2,Сімферополь,95000)

ОСОБА_6 (АДРЕСА_2)

ОСОБА_7 (АДРЕСА_5)

про визнання недійсним пункту рішення
загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до господарського
суду Автономної Республіки Крим з
позовною заявою до відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр» про визнання
недійсним пункту 1 рішення загальних
зборів засновників товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Аян-Тавр», оформлене протоколом від
23.02.2007 за №5.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим у позові
відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 звернувся до
Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права.

Представники сторін та третіх осіб у
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Позивач надав
клопотання про розгляд справи без
нього.

Оскільки явка в судове засідання,
згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України - це
право, а не обов'язок сторін, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

При повторному розгляді справи в
порядку статті 101 Господарського
процесуального кодексу України судова
колегія встановила наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр» зареєстроване
в Реєстрі суб'єктів підприємницької
діяльності 31 березня 2003 року (т.2 а.с. 22).
Нова редакція статуту товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Аян-Тавр» була зареєстрована 14 жовтня
2004 року (т.2 а.с. 64). Відповідно до п.1.2
статуту товариства його учасниками є
товариство з обмеженою
відповідальністю „Азчершельф", ОСОБА_6,
ОСОБА_7.

Частки у статутному капіталі
товариства визначаються пунктом 5.4
статуту: товариство з обмеженою
відповідальністю „Азчершельф" 297570,00
грн. 75%, ОСОБА_6 49595,00 грн. 12,5%, ОСОБА_7 49595,00
грн. 12,5 % (т.2 а.с. 69).

Цей склад засновників діяв і на день
проведення загальних зборів
товариства 23 лютого 2007 року.

Рішенням загальних зборів засновників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр», оформленого
протоколом №5 від 23.02.2007 (а. с. 33-34, том 1),
зокрема, пунктом 1 ухвалено включити до
складу учасників товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Аян-Тавр» ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 та виключити товариство з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Азчершельф» зі складу учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр».

21.05.2008 проведено державну реєстрацію
нової редакції статуту товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Аян-Тавр», про що зроблений запис
№4000756 (а. с. 13-28, т. 1).

ОСОБА_2 вважає, що рішенням загальних
зборів товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр» від 23.02.2007,
оформленим протоколом №5, порушені
його корпоративні права, у зв'язку з чим
звернувся до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовною
заявою про визнання недійсним пункту 1
рішення загальних зборів засновників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр», оформлене
протоколом від 23.02.2007 за №5.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права та відповідність
висновків суду обставинам справи,
судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Позивач, як учасник товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Аян-Тавр», звернувся до суду, оскільки
вважає, що відповідачем порушено його
корпоративні права.

Приписами ч.1 ст.67 ГК України
передбачено, що корпоративні права
- це права особи, частка
якої визначається у статутному фонді
(майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 1 Закону України «Про
господарські товариства»
господарським товариством є юридична
особа, статутний (складений) капітал
якої поділений на частки між
учасниками. Частиною 1 статті 3 Закону
засновниками та учасниками товариства
можуть бути підприємства, установи,
організації, а також громадяни, крім
випадків, передбачених законодавчими
актами України.

Частиною 1 статті 85 Господарського
кодексу України визначено, що
господарське товариство є власником:
майна, переданого йому у власність
засновниками і учасниками як внески;
продукції, виробленої в результаті
господарської діяльності товариства;
доходів, одержаних від господарської
діяльності товариства; іншого майна,
набутого товариством на підставах, не
заборонених законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
господарські товариства» товариство з
обмеженою відповідальністю
створюється і діє на підставі статуту.
Установчі документи товариства з
обмеженою відповідальністю, крім
відомостей, зазначених у статті 4 цього
Закону, повинні містити відомості про
розмір часток кожного з учасників,
розмір, склад та порядок внесення ними
вкладів, розмір і порядок формування
резервного фонду, порядок передання
(переходу) часток у статутному фонді
(ст. 50 Закону).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 зазначеного
Закону, що кореспондується зі ст. 86
Господарського кодексу України,
вкладом до статутного (складеного)
капіталу господарського товариства
можуть бути гроші, цінні папери, інші
речі або майнові чи інші відчужувані
права, що мають грошову оцінку, якщо
інше не встановлено законом. Грошова
оцінка вкладу учасника господарського
товариства здійснюється за згодою
учасників товариства, а у випадках,
встановлених законом, вона підлягає
незалежній експертній перевірці.

Частинами 1-3 статті 87 Господарського
кодексу України сума вкладів
засновників та учасників
господарського товариства становить
статутний капітал товариства.
Товариство має право змінювати
(збільшувати або зменшувати) розмір
статутного капіталу в порядку,
встановленому цим Кодексом та законом,
прийнятим відповідно до нього. Рішення
товариства про зміни розміру
статутного капіталу набирає чинності з
дня внесення цих змін до державного
реєстру.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр» зареєстроване
в Реєстрі суб'єктів підприємницької
діяльності 31 березня 2003 року (т.2 а.с. 22).
Нова редакція статуту товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Аян-Тавр» була зареєстрована 14 жовтня
2004 року (т.2 а.с. 64). Відповідно до п.1.2
статуту товариства його учасниками є
товариство з обмеженою
відповідальністю „Азчершельф", ОСОБА_6,
ОСОБА_7.

Частки у статутному капіталі
товариства визначаються пунктом 5.4
статуту: товариство з обмеженою
відповідальністю „Азчершельф" 75%,
ОСОБА_6 12,5%, ОСОБА_7 12,5 % (т.2 а.с. 69).

Цей склад учасників діяв і на день
проведення загальних зборів
товариства 23 лютого 2007 року.

Це підтверджується і записом у
протоколі зборів про те, що на них
присутні учасники: ОСОБА_7 директор
товариство з обмеженою
відповідальністю „Азчершельф" 75%,
ОСОБА_6 12,5%, ОСОБА_7 12,5 % (т.2 а.с. 86).

Рішенням загальних зборів засновників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр», оформленого
протоколом №5 від 23.02.2007 (а. с. 33-34, том 1),
зокрема, пунктом 1 ухвалено включити до
складу учасників товариства з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Аян-Тавр» ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 та виключити товариство з
обмеженою відповідальністю
«Науково-виробниче підприємство
«Азчершельф» зі складу учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр».

У протоколі № 5 зборів від 23 лютого 2007
року зазначається також на те, що з усіх
питань порядку денного рішення були
прийняті одноголосно. Отже,
одноголосно було прийняте і рішення по
п.1 порядку денного про зміну складу
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр». Позивач на
момент прийняття цього рішення не був
учасником товариства, тобто не мав
корпоративних прав у товаристві. Тому
пунктом 1 оскаржуваного рішення
загальних зборів не могли бути
порушені його корпоративні права (цих
прав у позивача на момент прийняття
рішення по 1 пункту порядку денного
зборів товариства від 23 лютого 2007 року
не було).

Таким чином, позовні вимоги про
визнання недійсним пункту 1 рішення
загальних зборів засновників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр», оформлене
протоколом від 23.02.2007 за №5, не
підлягають задоволенню.

Відповідачем заявлено про
застосування до позовних вимог строку
позовної давності.

Пунктом 2.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» від 29.05.2013 №10
зазначено наступне: за змістом частини
першої статті 261 ЦК України позовна
давність застосовується лише за
наявності порушення права особи. Отже,
перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Господарський суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що права
позивача спірним пунктом рішення не
порушено та відмовив у позові у зв'язку
з його необґрунтованістю. Отже
підстави для задоволення заяви
відповідача про застосування строку
позовної давності у суду відсутні.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що при визначенні
повноважності загальних зборів слід
врахувати кількість голосів учасників,
яка визначена пропорційно розміру їх
часток у статутному капіталі, що
визначений статутом, тільки впродовж
першого року після реєстрації
товариства, не може бути визнане
аргументом на його користь. Не
приймаються доводи апеляційної скарги
стосовно того, що протоколом загальних
зборів від 23.02.2007 були безоплатно
передано новим учасникам товариства не
існуючи частки в статутному капіталі;
згідно балансу підприємства статутний
капітал становив 12,3 т.грн, а не внесений
статутний капітал дорівнює 375,5 т.грн, у
зв'язку з чим не зрозуміло яка частка
підлягала переданню його новим
учасникам на підставі оскаржуваного
рішення загальних зборів. Тобто
позивач вважає, що була розподілена
неіснуюча частка.

По-перше, права позивача, як
зазначалось вище, рішенням пункту 1
порядку денного взагалі не могли бути
порушені. По-друге, рішення загальних
зборів по пункту 1 порядку денного було
прийнято одноголосно, тобто 100% голосів.
Тому зменшення часток учасників до
розміру їх оплачених частин не може
змінити тієї обставини, що рішення по
п.1 порядку денного прийнято
одноголосно.

Не впливають на законність рішення
суду першої інстанції і доводи
позивача про те, що пізніше він, а також
ОСОБА_4 здійснили свої внески у
статутний капітал, а інші учасники - ні.

Позивач вважає, що його права, як
учасника товариства, порушуються у
зв'язку з невнесенням певними
учасниками товариства своїх статутних
внесків, що позбавляє можливості
товариство здійснювати свою
діяльність та отримувати прибуток, у
зв'язку з чим позивач не отримує
дивідендів.

З цим твердженням судова колегія не
погоджується, оскільки оскаржуваний
пункт 1 рішення загальних зборів по
суті є виключення одного члену
товариства та включення нових членів
до складу товариства без виникнення
зобов'язань з формування статутного
капіталу.

Зобов'язання з формування статутного
капіталу товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Аян-Тавр» виникли не на
підставі рішення загальних зборів
учасників товариства, оформленого
протоколом від 23.02.2007 №5, а на підставі
рішення загальних зборів учасників
товариства, оформленого протоколом від
13.03.2008 №6 (а. с. 66-68, том 1), до якого
складені додатки 1 та 2 з переліком
майна, що передається учасниками для
формування статутного капіталу
товариства.

Крім того у самому акті
прийому-передачі основних засобів від
01.07.2008 (а. с .35, том 1) зазначено, що майно
передається саме на підставі протоколу
від 13.03.2008 за №6.

У пункті 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»
№ 13 від 24.10.2008 зазначено, що рішення
загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. У зв'язку з цим підставами для
визнання недійсними рішень загальних
зборів акціонерів (учасників)
господарського товариства можуть бути:
порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

Згідно п. 19 вказаної постанови
зазначено, зокрема, що суди мають
враховувати, що для визнання недійсним
рішення загальних зборів товариства
необхідно встановити факт порушення
цим рішенням прав та законних
інтересів учасника товариства. Якщо за
результатами розгляду справи факт
такого порушення не встановлено,
господарський суд не має підстав для
задоволення позову.

При вирішенні корпоративного спору
господарський суд повинен встановити
наявність у особи, яка звернулася з
позовом, суб'єктивного матеріального
права або законного інтересу, на захист
якого подано позов, а також з'ясувати
питання про наявність чи відсутність
факту їх порушення або оспорювання. Не
можна задовольняти позовні вимоги щодо
захисту права, яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, чи
буде воно порушено, зокрема вимоги про
припинення дій шляхом заборони чинити
перешкоди позивачу стосовно участі у
загальних зборах на майбутнє.

Позивач також зазначає, що він
позбавлений можливості користуватись
майном, внесеним ним до статутного
капіталу, яке на даний час простоює, що
також порушує його права.

У разі, якщо позивача не задовольняють
результати роботи товариства та
відсутність прибутку, він не
позбавлений можливості вийти з його
складу та повернути своє майно у
порядку, визначеному чинним
законодавством.

Зазначає, що тільки позивач та ОСОБА_4
внесли свої частки у повному обсязі, а
інші учасники не вносили, що мало
наслідком неможливість здійснення
господарської діяльності. Відповідно
до ст. 144 Цивільного кодексу України
якщо учасники до закінчення першого
року з дня державної реєстрації
товариства не внесли (не повністю
внесли) свої вклади, загальні збори
учасників приймають одне з таких
рішень: про виключення із складу
товариства тих учасників, які не внесли
(не повністю внесли) свої вклади, та про
визначення порядку перерозподілу
часток у статутному капіталі; про
зменшення статутного капіталу та про
визначення порядку перерозподілу
часток у статутному капіталі; про
ліквідацію товариства.

На думку позивача засновники
товариства за зловмисною домовленістю
ввели його в оману щодо обставин
здійснення господарської діяльності
та мети функціонування підприємства
саме для заволодіння майном позивача
без наміру здійснення реальної
господарської діяльності, а лише для
вигляду та імітації, що свідчить про
недійсність оскаржуваного рішення.
Проте доказів суду позивач не надав.

Доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі, спростовуються
вищенаведеними висновками суду, та не
можуть слугувати підставою для
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

На підставі викладеного, рішення
господарського суду першої інстанції
прийнято при правильному застосуванні
норм матеріального та процесуального
права, у зв'язку з чим апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті
103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 16 січня
2014 року у справі № 901/3717/13 залишити
без змін.

Головуючий суддя
І.В. Черткова

Судді
Ю.М. Гоголь

С.А. Рибіна

Розсилка:

1. ОСОБА_2 (АДРЕСА_7)

2. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство Аян-Тавр" (вул. Фрунзе, 41,
офіс 21,Сімферополь,Автономна
Республіка Крим,95017)

3. ОСОБА_3 (АДРЕСА_6)

4. ОСОБА_4 (АДРЕСА_1)

5. ОСОБА_5 (АДРЕСА_2,

АДРЕСА_4)

6. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Азчершельф" (вул.
Севастопольська, 41/2,Сімферополь,95013)

7. ОСОБА_6 (АДРЕСА_2,

АДРЕСА_4)

8. ОСОБА_7 (АДРЕСА_6)