РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
Справа №918/1487/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич
С.П.

судді
Мамченко Ю.А. ,

судді
Саврій В.А.

при секретарі Ткачу Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: Маруженко О.О. (довіреність №2
від 14 січня 2014 року)

відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
позивача Приватного акціонерного
товариства "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" на рішення
господарського суду Рівненської
області від 09 грудня 2013 року у справі
№918/1487/13 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення в сумі 66 050 грн.

Судом роз'яснено представнику позивача
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Клопотання про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2013 року, рішенням
господарського суду Рівненської
області було відмовлено у задоволенні
позову ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ"
(надалі - позивач) до ФОП ОСОБА_3 про
стягнення в сумі 66 050,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням, в своїй апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та прийняти
нове, яким позовні вимоги задоволити,
вважаючи, що прийняті судом висновки не
відповідають обставинам справи, а
також порушено норми матеріального
права, оскільки суд невірно встановив,
що Договір №247 від 02 листопада 2005 року
закінчив свою дію 31 грудня 2008 року тому,
що відповідач не виконав належним
чином умови даного договору та не
передав товар на перераховану йому
суму за актом приймання-передачі.
Також, суд не взяв до уваги, що листом
від 20 липня 2013 року він відмовився від
Договору №247 та просив повернути
перерахований йому аванс у розмірі 50
000,00 грн. за червень 2011 року.

Відповідач не скористався своїм правом
відзиву на апеляційну скаргу, проте
його відсутність, відповідно ч.2 ст. 96
ГПК України, не перешкоджає
апеляційному перегляду справи.

23 січня 2014 року, ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 12 лютого 2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала доводи, викладені
в апеляційній скарзі, просить її
задоволити, а рішення господарського
суду Рівненської області скасувати.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча і був
завчасно повідомлений про час і місце
судового розгляду, на що вказує
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення. Заяв про відкладення
судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК
України про межі та строки перегляду
справи в апеляційній інстанції, а також
те, що сторони по справі належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
апеляційної скарги, суд вважає за
можливе провести судове засідання за
відсутності представник відповідача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
дослідивши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права встановила, що:

02 листопада 2005 року, між ФОП ОСОБА_3, як
постачальником, та ВАТ
"Київ-Дніпровське МППЗТ" в особі філії
"Укрпромтранспостач", як покупцем, було
укладено Договір поставки товару №247,
згідно умов якого постачальник
зобов'язується поставити і передати у
власність покупця товар у кількості та
асортименті відповідно до
специфікації, яка є невід'ємною
частиною цього договору, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
своєчасно оплатити його відповідно до
умов даного Договору. (а.с.16-17)

Відповідно до п.3.2 Договору, датою
поставки товару вважається дата
підписання представником покупця
накладної на його приймання.

Відповідно до п.5.2 Договору покупець
здійснює оплату за поставлений товар
на розрахунковий рахунок
постачальника.

Згідно п. 7.1 Договору, даний Договір
набирає чинності з моменту підписання
його сторонами і діє до 31 грудня 2008
року, але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим договором.

На виконання умов Договору, за період
до серпня 2008 року, позивачем було
перераховано відповідачу 604 789,43 грн. в
рахунок оплати товару, який повинний
бути поставлений останнім. (а.с.23-25, 63-69)

Зокрема, 08, 10 та 20 червня 2011 року,
позивачем, платіжними дорученнями,
відповідно, №4721 - на суму 20,00 тис. грн.,
№4722 - на суму 20,00 тис. грн. та №4804 - на
суму 10,00 тис. грн., перераховано
відповідачу кошти на загальну суму 50
000,00 грн. на виконання умов Договору
поставки товару №247. (а.с.68)

02 серпня 2012 року, позивач направив
відповідачу з лист-претензією №244, в
якому просив останнього допоставити
товар на перераховані 50 000,00 грн., на
підставі Договору №247, або повернути
отримані кошти. (а.с.18)

25 жовтня 2012 року, листом №17 відповідач
повідомив позивача, що у зв'язку з
особливостями здійснення
господарської діяльності він не мав
можливості здійснити поставку товару
згідно Договору №17 від 16 листопада 2005
року, однак з метою погашення
дебіторської заборгованості
зобов'язався допоставити товар. (а.с.19)

11 березня 2013 року, наказом міністра
Мінінфраструктури України №148 "Про
ліквідацію філії "Укрпромтранспостач"
ВАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ"" та наказом
голови правління ПАТ "Київ-Дніпровське
МППЗТ" від 12 березня 2013 року №97 "Про
ліквідацію філії "Укрпромтранспостач",
було ліквідовано зазначену філію.
(а.с.77-82)

16 липня 2013 року, позивач звернувся до
відповідача з вимогою №2933 про
повернення перерахованих відповідачу,
у якості попередньої оплати за товар, 50
000,00 грн. по Договору №247 від 02 листопада
2005 року, рахунок від 08 червня 2011 року,
протягом 5 днів з дня отримання даної
вимоги. (а.с.20) Дана вимога була отримана
відповідачем 20 липня 2013 року, проте
була залишена без задоволення. (а.с.21)

25 липня 2013 року, відповідач повідомив
позивача про те, що в період 2009-2010 років
була виконана поставка
металопластикових вікон на
Джанкойське МППЗТ на суму 119,00 тис. грн.
оформлення документів на які проходило
через філію "Укрпромпостач", а
перераховані кошти у розмірі 50 000,00 грн.
являються боргом за зазначену
поставлену продукцію, тому вважає, що
договірні зобов'язання перед філією
"Укрпромпостач" ВАТ "Київ-Дніпровське
МППЗТ" були виконані у повному обсязі, а
даний борг не визнає. (а.с.22)

25 вересня 2013 року, ПАТ "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" звернулось до
господарського суду Рівненської
області із позовом до ФОП ОСОБА_3 про
стягнення з відповідача 50 000,00 грн.
заборгованості з попередньої оплати,
2500,00 грн. - 5% штрафу, 10 050,00 грн. - пені.
(а.с.3-5)

09 грудня 2013 року, рішенням
господарського суду Рівненської
області було відмовлено у задоволенні
позову ВАТ "Київ-Дніпровське
міжгалузеве підприємство промислового
залізничного транспорту" до ФОП ОСОБА_3
про стягнення в сумі 66 050,00 грн. (а.с.91-94)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу в суді
кожна особа вправі здійснювати шляхом
звернення з позовом, предмет якого або
кореспондує із способами захисту,
визначеними у ст. 16 ЦК України,
договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, 02
листопада 2005 року, мiж ФОП ОСОБА_3, як
постачальником, та Філією
"Укрпромтранспостач" ВАТ
"Київ-Дніпровське МППЗТ", як покупцем,
було укладено Договiр поставки товару
№247, згідно п. 7.1 якого, даний Договір
набирає чинності з моменту підписання
його сторонами і діє до 31 грудня 2008
року, але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим договором.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
умов ЦК України або інших актів
цивільного законодавства.

Як убачається з позовної заяви та
додаткових пояснень і документів,
поданих позивачем та інших матеріалів
справи, сума заборгованості, яка
заявлена у даній справі, утворилась в
ході господарських відносин між
сторонами спору: внаслідок
перерахування позивачем відповідачу у
червні 2011 року 50 000,00 грн. згідно рахунку
№20 від 08 червня 2011 року (трьома
платежами: 08 червня 2011 року - 20 000,00 грн.,
14 червня 2011 року - 20 000,00 грн., 20 червня 2011
року - 10 000,00 грн., а.с.69). Позивач вважає,
що дані кошти являються передоплатою
за Договором №247 від 02 листопада 2005
року і повинні бути повернуті з
урахуванням штрафу і пені,
передбачених умовами Договору №247 та
на підставі ст. 612 ЦК України, згідно
якої, якщо внаслідок прострочення
боржника виконання зобов'язання
втратило інтерес для кредитора, він
може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування
збитків.

В той же час, відповідач не визнає даної
заборгованості та зазначає, що умови
вищезазначеної угоди сторонами були
виконані, термін дії її закінчився,
кошти в сумі 50 000,00 грн. є борг за
поставлену продукцію яка поставлялась
Джанкойскій філії МППЗТ через філію
"Укрпромпостач", а тому стягнення
заявлених коштів являється
безпідставним.

Зважаючи на те, що позивач не заперечує,
що у період з моменту укладення
Договору №247 до 31 грудня 2008 року
відповідач повністю виконав взяті на
себе зобов'язання, додаткових угод про
продовження дії Договору №247 між
сторонами не укладалось, а дану
заборгованість пов'язує з
перерахуванням відповідачу у червні 2011
року попередньої оплати для поставки
товару, яка даним Договором взагалі
передбачена не була, то господарський
суд першої інстанції вірно дійшов
висновку, що у матеріалах справи
відсутні належні докази того, що у
відповідача існували господарські
зобов'язання перед позивачем станом на
червень 2011 року, кошти у розмірі 50 000,00
грн. перераховувались відповідачу саме
як попередня оплата за майбутню
поставку товару, на підставі Договору
№247 від 02 листопада 2005 року, а не як
оплата заборгованості вже за
поставлений у минулому товар
відповідно до Договору №247 від 02
листопада 2005 року.

Критично судова колегія відноситься до
посилань позивача на те, що листом від 25
липня 2013 року позивач визнав
заборгованість за Договором №247 від 02
листопада 2005 року, оскільки у даному
листі мова йшлась про інший Договір №17
від 16 листопада 2005 року, який не є
предметом розгляду даного спору.

Безпідставними є посилання позивача на
ст. 612 ЦК України, оскільки ним не
доведено та матеріалами справи не
підтверджено, що з боку відповідача
відбулося прострочення будь-якого
зобов'язання.

Оскільки позивач не довів, а
господарський суд вірно дійшов прийшов
до висновку, що заборгованість у
відповідача за Договором поставки №247
від 02 листопада 2005 року відсутня, то
додаткові вимоги про стягнення штрафу
і пені, передбачених умовами даного
Договору - відсутні

Отже, колегія суддів вважає, що
місцевий господарський суд дійшов
вірного висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 66 050,00 грн., з
яких 50 000,00 грн. - попередня оплата
перерахована на виконання умов
Договору поставки товару №247 від 02
листопада 2005 року, 10 050,00 грн. - пеня, 6 000,
грн. - штраф є необґрунтованими,
документально не підтвердженими, а
отже такими, що не підлягають
задоволенню.

Інші заперечення позивача, викладені у
апеляційній скарзі, також не знайшли
свого підтвердження під час її
розгляду, а тому відхиляються як
необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
першої інстанції прийняте у
відповідності до норм ст. 43 ГПК України
із всебічним, повним та об'єктивним
дослідженням матеріалів справи в їх
сукупності та вірним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, а тому відсутні правові підстави
для скасування рішення господарського
суду та задоволення вимог апеляційної
скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної
скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК
України, у зв'язку з відмовою в її
задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Рівненської області від 09.12.13 р. у
справі №918/1487/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
"Київ-Дніпровське міжгалузеве
підприємство промислового
залізничного транспорту" - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №918/1487/13 повернути
господарському суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Дужич С.П.

Суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Саврій В.А.