ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 лютого 2014 року Справа № 18/1084/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: Черкащенка М.М.

суддів: Нєсвєтової Н.М.

Студенця В.І.

розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_2

на рішення
господарського суду Полтавської
області від 21.08.2012

та на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від
29.11.2012

у справі №18/1084/12

за позовом ОСОБА_3

до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техно-
Комплекс"

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1. ОСОБА_4

2. ОСОБА_5

про визнання
недійсними рішень загальних зборів
учасників ТОВ
"Техно-Комплекс" від 27.04.2009 та від 14.05.2009

за участю представників сторін

від скаржника: ОСОБА_6 - за довіреністю;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи-1:не з'явився;

від третьої особи-2:ОСОБА_7 - за
довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
господарського суду з позовом про
визнання недійсними рішення загальних
зборів ТОВ "Техно-Комплекс" від 27.04.2009
року про продаж належного ТОВ
"Техно-Комплекс" нерухомого майна
(приміщення офісу №4 загальною площею
106,9 кв.м., розташоване за адресою:
Полтавська обл., м. Кременчук, вул.
Пролетарська, 30) та від 14.05.2009 року про
продаж належного ТОВ "Техно-Комплекс"
нерухомого майна (будівель і споруд
виробничої бази площею 141,3 кв.м., що
розташована за адресою: м. Кременчук,
вул. Хорольська,7).

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 21.08.2012 року,
залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.11.2012 року у
справі №18/1084/12 позовні вимоги
задоволено. Визнано недійсними рішення
загальних зборів ТОВ "Техно-Комплекс"
від 27.04.2009 року про продаж належного ТОВ
"Техно-Комплекс" нерухомого майна
(приміщення офісу №4 загальною площею
106,9 кв.м., розташоване за адресою:
Полтавська обл., м. Кременчук, вул.
Пролетарська, 30) та від 14.05.2009 року про
продаж належного ТОВ "Техно-Комплекс"
нерухомого майна (будівель і споруд
виробничої бази площею 141,3 кв.м., що
розташована за адресою: м. Кременчук,
вул. Хорольська, 7).

Не погоджуючись з зазначеними
рішеннями судів, ОСОБА_2 звернулась до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
29.11.2012 та рішення господарського суду
Полтавської області від 21.08.2012
скасувати, справу направити на новий
розгляд до господарського суду
Полтавської області.

ОСОБА_2 у скарзі вказує на те, що рішення
у даній справі впливає на її права та
обов'язки, оскільки визнання
недійсними спірних загальних зборів на
яких прийнято рішення про продаж майна
товариства в подальшому може призвести
до визнання недійсним договору
купівлі-продажу цього майна, покупцем
за яким є скаржник.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
зазначених судових рішень, дійшла
висновку про необхідність припинення
касаційного провадження, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 107 Господарського
процесуального кодексу України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участі у справі, але
щодо яких суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право подати
касаційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду після їх перегляду
в апеляційному порядку та постанови
апеляційного господарського суду,
ухвалені за результатами апеляційного
розгляду.

Тобто, відповідно до вимог статті 107
Господарського процесуального кодексу
України особи, яких не було залучено до
участі у справі звертаючись до
касаційної інстанції повинні довести,
що оскаржуване судове рішення
стосується їх прав та обов'язків, які
саме їх права та обов'язки порушені
судом при прийнятті судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що рішення,
оскаржуване такою особою повинно
безпосередньо стосуватися прав та
обов'язків цієї особи, тобто в рішенні
суду безпосередньо розглядається і
вирішується спір про право у
правовідносинах, учасником яких є
скаржник, або міститься судження про
права та обов'язки цієї особи у
відповідних правовідносинах. Рішення
можна вважати таким, що прийнято про
права та обов'язки осіб, яких не було
залучено до участі у справі, якщо: в
описовій чи мотивувальній частині
рішення містяться висновки або
судження суду про права та обов'язки
цих осіб або у резолютивній частині
рішення суд прямо вказав про права та
обов'язки цих осіб. Будь-який інший
правовий зв'язок між скаржником і
сторонами спору не приймається до
уваги.

За результатами розгляду у судовому
засіданні матеріалів касаційної
скарги, колегією суддів Вищого
господарського суду України
встановлено, що предметом спору у даній
справі є визнання недійсними рішень
загальних зборів учасників ТОВ
"Техно-Комплекс" від 27.04.2009 та від 14.05.2009
з підстав не належного повідомлення
позивача про дату, час та місце
проведення зборів, а також не надання
позивачу інформації щодо порядку
денного. Крім того, колегією суддів
встановлено, що скаржник на час
прийняття спірних рішень загальних
зборів учасників не була учасником
товариства, а відтак не є учасником
спірних правовідносин. Крім того, ні в
мотивувальній, ні в резолютивній
частинах оскаржуваних рішень немає
будь-яких висновків щодо прав та
обов'язків скаржника.

В п. 63 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
№ 11 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII-1 ГПК України"
зазначено, що у розгляді касаційної
скарги, поданої особою, яка не брала
участі в розгляді справи господарським
судом нижчої інстанції і яка вважала,
що таким господарським судом вирішено
питання про її права та обов'язки,
касаційна інстанція, прийнявши
касаційну скаргу до провадження (якщо
вона не підлягає поверненню з
передбачених ГПК підстав), повинна
з'ясувати наявність правового зв'язку
між скаржником і сторонами у справі.
Якщо при цьому буде встановлено, що
права такої особи судовими рішення
місцевого та апеляційного
господарських судів не порушено та що
питання про її права і обов'язки
стосовно сторін у справі попередніми
судовими інстанціями не вирішувалися,
то суд касаційної інстанції своєю
ухвалою припиняє касаційне
провадження на підставі пункту 1
частини першої статті 80 ГПК, оскільки у
такому випадку не існує правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі, в зв'язку з чим відсутній
суб'єкт касаційного оскарження.

З огляду на викладене, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що скаржник
не є особою, права якої порушено
судовими рішеннями попередніх
інстанцій, а, отже, не може бути
ініціатором перегляду судових рішень у
касаційному порядку, що унеможливлює
подальше здійснення касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2 та є підставою для його
припинення згідно п. 1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 86, 1115, 1117,
11111 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Касаційне провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.11.2012 року та
рішення господарського суду
Полтавської області від 21.08.2012 року у
справі 18/1084/12 припинити.

Головуючий
М.М. Черкащенко

Судді
Н.М. Нєсвєтова

В.І. Студенець