м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17805/13 10.02.14

За позовом Заступника прокурора
Оболонського району м. Києва в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у м. Києві

До Приватного підприємства
«Ярослав»

Про стягнення 42 307,63 грн.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Гавриловська І.О.

Суддя Нечай О.В.

Суддя Літвінова М.Є.

У судовому засіданні брали участь
представники учасників судового
процесу:

від прокуратури: Ноздрякова Ю.В. -
посв. № 004670 від 20.09.2012 р.

від позивача: Кульчіцька О.М. - дов.
№ 38-07/01 від 08.01.2014 р.

від відповідача: Авдєєнко В.І. - дов.
№ б/н від 14.01.2014 р.

Кожина Т.В. - дов. №
б/н від 14.01.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Оболонського
району м. Києва в інтересах держави в
особі Державної екологічної інспекції
у м. Києві звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою до
Приватного підприємства «Ярослав» про
стягнення 42307,63 грн. у зв'язку з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього середовища (ст. 11 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря") за актом перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 20.04.12 р., складеним Державною
екологічною інспекцією у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.09.13 р. (суддя Самсін Р.І.)
порушено провадження у справі №
910/17805/13; розгляд справи призначено на
14.10.13 р.; зобов'язано сторін надати певні
документи.

У зв`язку з обранням судді Самсіна Р.І.
на посаду судді Київського
апеляційного господарського суду
відповідно до Постанови Верховної Ради
України № 593-VII від 19.09.13 р.,
розпорядженням керівника апарату
господарського суду Києва № 04-1/884 від
01.10.13 р., керуючись п. 3.1.11 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду щодо справи № 910/17805/13 було
призначено повторний автоматичний
розподіл.

В результаті повторного автоматичного
розподілу справи № 910/17805/13
автоматизованою системою
документообігу господарського суду м.
Києва від 01.10.13 р., дану справу передано
на розгляд судді Гавриловській І.О.

Ухвалою суду від 02.10.2013 р. дану справу
прийнято до провадження суддею
Гавриловською І.О. та призначено її
розгляд у судовому засіданні за участю
представників учасників судового
процесу на 21.10.2013 р.

Через відділ діловодства суду 27.09.2013 р.
від відповідача надійшли заперечення в
двох примірниках, які долучено до
матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.10.2013 р. прокурор
та представник позивача надали суду
документи на виконання вимог ухвали
суду, які долучено до матеріалів
справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що відповідачем не
надіслано заперечень на адресу
позивача та прокуратури.

У судовому засіданні 21.10.2013 р. було
оголошено перерву до 18.11.2013 р. о 11:00,
повторно зобов'язано відповідача
направити на адресу позивача та
прокуратури копії заперечень до
позовної заяви з додатками, докази чого
надати суду.

Через відділ діловодства суду 31.10.2013 р.
від відповідача надійшли докази
направлення заперечень на адресу
позивача та прокуратури, які долучено
до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.11.2013 р. прокурор
повідомив, що 18.11.2013 р. подав через
відділ діловодства заяву про
збільшення розміру позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що дана заява відсутня в
матеріалах справи станом на момент
проведення судового засідання.

Суд відклав розгляд даної заяви на
наступне судове засідання та оголосив
перерву до 20.11.2013 р. о 09:30.

У судовому засіданні 20.11.2013 р.
представник відповідача надав суду
оригінали документів для огляду, проти
позову заперечив частково.

Прокурор у судове засідання 20.11.2013 р. не
з'явився, про причини неявки суду не
повідомив, хоча про призначене судове
засідання був повідомлений належним
чином.

Враховуючи наведе, зважаючи на
необхідність витребувати у сторін
додаткові докази у справі,
господарський суд відклав розгляд
справи до 02.12.2013 р.

У судовому засіданні 02.12.2013 р.
представник відповідача повідомив, що
через службу діловодства
господарського суду подав клопотання
про призначення судової експертизи
щодо вірності застосування позивачем
методики нарахування.

Представники прокуратури та позивача
проти клопотання про призначення
експертизи заперечили, проте
обґрунтованих мотивів такого
заперечення не навели.

Для вирішення даного клопотання та
дослідження поданих сторонами доказів
господарський суд оголосив перерву у
судовому засіданні до 09.12.2013 р.

У судовому засіданні 09.12.2013 р.
представник відповідача підтримав
клопотання про призначення експертизи,
а також надав додаткові документи.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд встановив, що дана
категорія справи є складною, оскільки з
аналогічних спорів є протилежна судова
практика, що дає підставу стверджувати
про необхідність призначення її до
розгляду у колегіальному складі. Крім
того, дослідженню, оцінці та винесенню
правомірного рішення підлягає значна
кількість доказів.

Відповідно до ст. 46 Господарського
процесуального кодексу України справи
у місцевих господарських судах
розглядаються суддею одноособово.
Будь-яку справу, що відноситься до
підсудності цього суд, залежно від
категорії і складності справи, може
бути розглянуто колегіально у складі
трьох суддів.

Колегіальний розгляд справи є однією з
гарантій повного, всебічного й
об'єктивного розгляду справ,
постановлення законного,
обґрунтованого і справедливого
рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що справа № 910/17805/13
відноситься до категорії складних, у
зв'язку з чим ухвалою від 09.12.2013 р.
призначив колегіальний розгляд даної
справи.

09.12.2013 р. суддя Гавриловська І.О.
звернулась до Заступника Голови
господарського суду міста Києва із
заявою щодо колегіального розгляду
справи № 910/17805/13.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 09.12.2013 р., приймаючи до
уваги вказані заяву та ухвалу,
керуючись рішенням зборів суддів
господарського суду міста Києва від
03.02.2011 р. (протокол № 1 від 03.02.2011 р.) та ст.
4-6 ГПК України, призначено колегіальний
розгляд справи № 910/17805/13 у складі
колегії суддів: Гавриловська І.О.
(головуючий), судді Літвінова М.Є. та
Дупляк О.М.

За вказаних обставин суд визнав за
необхідне ухвалою від 10.12.2013 р. прийняти
дану справу до свого провадження та
призначити її до розгляду у судовому
засіданні за участю представників
сторін на 15.01.2014 р.

Через відділ діловодства суду 08.01.2014 р.
від відповідача надійшли додаткові
пояснення до предмету позову та
позовних вимог у справі, які долучено
до матеріалів справи.

У зв`язку із перебуванням судді Дупляк
О.М. на лікарняному, судове засідання
призначене на 15.01.2014 року не відбулося.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
15.01.2014 року, у зв'язку з лікарняним судді
Дупляк О.М. призначено новий склад суду
у справі № 910/17805/13 у складі колегії
суддів: Гавриловська І.О. (головуючий),
судді Нечай О.В. та Літвінова М.Є.

За вказаних обставин суд визнав за
необхідне ухвалою від 10.12.2013 р. прийняти
дану справу до свого провадження та
призначити її до розгляду у судовому
засіданні за участю представників
сторін на 10.02.2014 р.

У судовому засіданні 10.02.2014 р.
представник позивача позов підтримав,
просив його задовольнити.

Прокурор позов підтримав, просив його
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав частково.

У судовому засіданні 10.02.2014 р.
господарський суд міста Києва оголосив
вступну та резолютивну частини рішення
у даній справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
прокуратури та представників сторін,
господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у
місті Києві була проведена планова
перевірка додержання вимог
природоохоронного законодавства
України Приватним підприємством
«Ярослав» за адресою: 04074, м. Київ,
Оболонський р-н, вул. Автозаводська, 2,
за результатами якої державними
інспекторами з охорони навколишнього
природного середовища м. Києва у
присутності головного інженера ПП
«Ярослав» Авдеєнка Володимира
Івановича було складно Акт перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 20.04.2012 р.

У відповідності до зазначеного Акту
від 20.04.2012 р. встановлено, що у
Приватного підприємства «Ярослав» за
адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 2
відсутні Дозвіл на розміщення відходів
у 2012 році та Ліміт на утворення та
розміщення відходів на 2012 рік, що є
порушенням вимог ст. 32 Закону України
«Про відходи», ст.55 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», чим порушено вимоги щодо
поводження з відходами під час їх
збирання та тимчасового зберігання,
відповідальність за що передбачена ст.
42 Закону України «Про відходи».

Відповідно до пункту 20 Порядку
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів,затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
1998 р. №1218, відповідальність за
правильність визначення нормативів
утворення відходів, визначення лімітів
утворення та розміщення відходів,
несвоєчасне затвердження або не
затвердження лімітів утворення та
розміщення відходів несе власник
відходів.

Перевіркою було встановлено що на
підприємстві не ведеться первинний
облік кількості, типу і складу
відходів, що утворюються, зберігаються
чи утилізуються за формою № 1-Вт, що є
порушенням ст. 5, 17, 26 Закону України
«Про відходи», Наказу Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 7 липня 2008 року
№ 342, відповідальність за яке
передбачено ст. 42 Закону України «Про
відходи».

Тимчасове зберігання та складування
відходів на підприємстві здійснюється
відповідно до схеми тимчасового
розміщення та зберігання відходів у
відповідно відведених місцях.
Відпрацьовані люмінесцентні лампи
зберігаються в металевому контейнері
під замком. Відповідно до довідки,
на момент здійснення перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства на ПП «Ярослав»
тимчасово зберігаються 17
відпрацьованих люмінесцентних ламп.

Підприємством ПП «Ярослав» укладено
договір №11/4339-ІМ від 29 вересня 2009 р. з
Київським міським управлінням
Державної компанії з утилізації
відходів як вторинної сировини
«Укрекокомресурси» Кабінету
Міністрів України, щодо надання
послуг з організації збирання,
заготівлі та утилізації використаної
тари і пакувальних матеріалів
імпортованої продукції згідно з
Постановою КМУ від 26.07.2001 року №915.

Щодо екологічного контролю в частині
охорони атмосферного повітря, то в
Акті від 20.04.2012 р. зазначено, що в
результаті перевірки встановлено, що в
котельні ПП «Ярослав» встановлено два
котли «Vitoplex 100» одиничною потужністю
895 кВт, виробництва фірми "Viessmann".

Звіт по інвентаризації джерел викидів
забруднюючих речовин в атмосферу та
документи у яких обґрунтовуються
обсяги викидів, для отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами не розроблені.

Дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами відсутній, що є
порушенням ст. 11 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря».

Вода на підприємстві
використовується на
господарсько-побутові потреби
працівників підприємства, для вологого
прибирання приміщень і місць
загального користування, для
приготування страв, миття
продуктів, посуду, інвентаря,
обладнання.

Водопостачання та водовідведення
здійснюється від мереж ДП
«Інженерно-виробничий центр «Алкон»
Науково технологічного алмазного
центру «Алкон» НАН України згідно
договору від 04.01.2011р. №127.

За наслідками перевірки додержання
вимог природоохоронного законодавства
України керівнику ПП «Ярослав» було
винесено припис, у якому приписувалось
відповідачу: 1) отримати Дозвіл на
розміщення відходів на 2012 рік та Ліміт
на утворення та розміщення відходів у
2012 році. Копію дозволу на розміщення
відходів на 2012 рік та ліміту на
утворення та розміщення відходів у 2012
році надати до Державної екологічної
інспекції у м. Києві; 2) вести за
встановленими нормами первинний облік
кількості, типу і складу відходів, що
утворюються, збираються, перевозяться,
зберігаються чи утилізуються за формою
№ 1-Вт; 3) отримати дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від стаціонарних джерел.

Позивач пояснив суду у позовній заяві,
що що на Приватному підприємстві
«Ярослав» встановлено вісім джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, а саме: - джерело
№ 1: труба, котел «Vitoplex 100»; - джерело № 2:
труба, котел «Vitoplex 100»; - джерело № 3:
свіча ШРП; - джерело № 4: ШРП -
виробництво теплової енергії, продувка
газу; - джерело № 5: труба, чесальна
машина «Befema», інфрачервона сушарка; -
джерело № 6: труба, чесальна машина
«Befema», інфрачервона сушарка; - джерело
№ 7: піч електрична, пательня; - джерело
№8: автостоянка (автомобілі).

Зазначене підтверджується довідкою ПП
«Ярослав» (вих. № 137 від 07.05.2013 р.), листом
відповідача (вих. № 81 від 28.03.2013 р.),
Протоколом державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 18.10.2012 р. № 1771 та дозволом
Міністерства охорони навколишнього
середовища на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами від 15.11.2012 р. №
-320.

Разом з тим, станом на 20.04.2012 р. у
відповідача був відсутній дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, що підтверджується актом
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
20.04.2012 р., складеного Державною
екологічною інспекцією у міст Києві,
який вказує на порушення ст. 11 ЗУ «Про
охорону атмосферного повітря».

В період з 15.11.2009 р. по 15.11.2012 р.
відповідач здійснював викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, що підтверджується довідкою
Приватного підприємства «Ярослав» від
07.05.2013 р. № 137.

З огляду на зазначене, за період з 15.11.2009
р. по 15.11.2012 р. відповідачу нарахована
шкода, заподіяна державі в результаті
порушення законодавства про охорону
навколишнього середовища, в розмірі 42
307,63 грн.

Враховуючи наведене, заступник
прокурора Оболонського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції в м.
Києві звернувся до господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
підприємства «Ярослав» про стягнення 42
307,63 грн. шкоди, заподіяної державі
внаслідок викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про охорону
атмосферного повітря» викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
можуть здійснюватися після отримання
дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до другої або третьої групи, обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері санітарного
та епідемічного благополуччя
населення.

Статтею 33 вказаного закону
передбачено, що особи, винні у викидах
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволу спеціально
уповноважених на те органів виконавчої
влади відповідно до закону та
перевищенні нормативів допустимих
викидів забруднюючих речовин
стаціонарних джерел в атмосферне
повітря , та нормативів гранично
допустимого впливу фізичних та
біологічних факторів стаціонарних
джерел несуть відповідальність згідно
з законом.

У ст. 34 ЗУ «Про охорону атмосферного
повітря» вказано, що шкода, завдана
порушенням законодавства про
охорону атмосферного повітря,
підлягає відшкодуванню у порядку
та розмірах, встановлених законом.

Статтею 40 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
передбачено, що використання природних
ресурсів громадянами, підприємствами,
установами та організаціями
здійснюється з додержанням
обов'язкових екологічних вимог.

Використання природних ресурсів
громадянами, підприємствами,
установами та організаціями
здійснюється з додержанням
обов'язкових екологічних вимог: а)
раціонального і економного
використання природних ресурсів на
основі широкого застосування новітніх
технологій; б) здійснення заходів щодо
запобігання псуванню, забрудненню,
виснаженню природних ресурсів,
негативному впливу на стан
навколишнього природного середовища;
в) здійснення заходів щодо відтворення
відновлюваних природних ресурсів; г)
застосування біологічних, хімічних та
інших методів поліпшення якості
природних ресурсів, які забезпечують
охорону навколишнього природного
середовища і безпеку здоров'я
населення; д) збереження територій та
об'єктів природно-заповідного фонду, а
також інших територій, що підлягають
особливій охороні; є) здійснення
господарської та іншої діяльності без
порушення екологічних прав інших осіб.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» відповідальність за
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
несуть особи, винні у допущенні
наднормативних, аварійних і залпових
викидів і скидів забруднюючих речовин
та інших шкідливих впливів на
навколишнє природне середовище.

Цією статтею також передбачено, що
підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
в порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Застосування
заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршенням якості
природних ресурсів.

У відповідності до ст. 69 ЗУ «Про охорону
навколишнього природного середовища»
Шкода, заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.
Особи, що володіють джерелами
підвищеної екологічної небезпеки,
зобов'язані компенсувати заподіяну
шкоду громадянам та юридичним особам,
якщо не доведуть, що шкода виникла
внаслідок стихійних природних явищ чи
навмисних дій потерпілих.

Розрахунок шкоди, завданої
відповідачем державі, було здійснено
відповідно до Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків, які
заподіяні державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10.12.2008 р. № 639.

У відповідності до складеного
позивачем розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря Приватним
підприємством «Ярослав» за період з
15.11.2009 р. по 15.11.2012 р., шкода, завдана
відповідачем державі, була визначена у
розмірі 42 307,63 грн.

Відповідно до п. 2.1. Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків, які
заподіяні державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
наднормативними викидами
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря вважаються викиди
забруднюючих речовин, які
перевищують затверджені
граничнодопустимі викиди,
установлені дозволом на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами;
викиди забруднюючих речовин, на які
відсутній дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
уключаючи окремі забруднюючі
речовини, викиди яких підлягають
регулюванню відповідно до
законодавства.

Пунктом 2.2. вказаної Методики
передбачено, що факт наднормативного
викиду забруднюючих речовин в
атмосферне повітря встановлюється
державними інспекторами при
проведенні перевірки суб'єктів
господарювання
інструментально-лабораторними
методами контролю та розрахунковими
методами.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач неодноразово звертався з
письмовими поясненнями та відзивами до
господарського суду, в яких, зокрема,
наголошував на тому, що позивачем було
неправильно нараховано розмір шкоди,
завданої відповідачем державі.

Відповідач зазначив, що терміном
роботи забруднюючих джерел слід
вважати строк з 20.04.2012 р. (момент
виявлення) до 15.11.2012 р. (момент усунення),
а не з 15.11.2009 р. по 15.11.2012 р. як зазначає
позивач у позові. Таким чином, розмір
шкоди, завданої відповідачем державі
внаслідок наднормових викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, буду значно меншим та
становитиме 1 976,12 грн.

Господарський суд вважає обставини, на
які посилається відповідач,
безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті
68 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, з
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України.

Статтею 34 Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" передбачено, що
шкода, завдана порушенням
законодавства про охорону
атмосферного повітря, підлягає
відшкодуванню у порядку та розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до статті 69 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" шкода, заподіяна внаслідок
порушення природоохоронного
законодавства, підлягає компенсації в
повному обсязі.

Згідно з пунктом 3.11 Методики
розрахунку розмірів відшкодування
збитків час роботи джерела в режимі
наднормативного викиду визначається з
моменту виявлення порушення до моменту
його усунення, з урахуванням фактично
відпрацьованого часу.

Зі змісту норм названої Методики та
наведених норм природоохоронного
законодавства вбачається, що в пункті
3.11 цього акта визначається момент
початку правопорушення, що виявлений
перевіркою, а не момент, з якого
нараховуються збитки.

Отже, оскільки відповідачем
здійснювалися викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря за
відсутності дозволу, посилання на
пункт 3.11 Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків як на підставу
для відмови в позові є безпідставним, а
збитки, завдані державі внаслідок
порушення приписів законодавства про
охорону атмосферного повітря,
підлягають відшкодуванню за весь час
роботи стаціонарних джерел викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря за відсутності відповідного
дозволу (постанова Вищого
господарського суду України від 11.07.2012
№ 5002-34/55 1 1-201 1).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правом фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоду завдано не з її вини.

Проте відповідачем не доведено
господарському суду належними
доказами, що шкоду завдано не з його
вини.

Як вбачається з матеріалів справи та як
зазначено вище, заявлена до стягнення
сума шкоди, заподіяної державі,
розрахована позивачем відповідно до
Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря та складає 42 307,63
грн. Вірність використаних показників,
які застосовувалися позивачем при
обчислення розміру шкоди, відповідачем
належними доказами не спростована.

Враховуючи наведене вище,
господарський суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог, з
огляду, серед іншого, на наступне.

Обов'язковими умовами покладення
відповідальності на винну сторону є
наявність шкоди, протиправність дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та шкодою, які складають
об'єктивну сторону правопорушення, та
вини особи, внаслідок дій якої
спричинено шкоду.

Отже, зменшення майнових благ
внаслідок неправомірних дій наступає
об'єктивно, тобто незалежно від
волевиявлення сторони.

Обов'язковою умовою покладення
відповідальності має бути
безпосередній причинний зв'язок між
неправомірними діями і шкодою. Шкода є
наслідком, а неправомірні дії -
причиною.

Відсутність хоча б одного з елементів
складу правопорушення виключає його
відповідальність.

Надані господарському суду документи
свідчать про те, що відповідачем, з його
вини, було вчинено протиправні дії -
забруднення атмосферного повітря за
відсутності відповідного дозволу, чим
завдано шкоди державі у розмірі 42 307,63
грн., і між діями відповідача та
заподіяними збитками наявний
причинно-наслідковий зв'язок.

Викладені вище обставини свідчать про
наявність усіх елементів
правопорушення, що має наслідком
відповідальність у вигляді стягнення
шкоди, а отже - свідчить про
правомірність та обґрунтованість
позовних вимог заступника прокурора
Оболонського району міста Києва в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції в місті Києві, у
зв'язку з чим вони підлягають
задоволенню повністю, а судовий збір
покладається на відповідача.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу
України, джерелами формування
спеціального фонду Державного бюджету
України в частині доходів є: 30 %
грошових стягнень за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього середовища внаслідок
господарської та іншої діяльності.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 29 Бюджетного
кодексу України, до надходжень
спеціального фонду місцевих бюджетів
належить 70 % грошових стягнень за шкоду,
заподіяну порушенням законодавства
про охорону навколишнього природного
середовища внаслідок господарської
або іншої діяльності, в тому числі: до
сільських, селищних, міських бюджетів -
50 %, до обласних бюджетів та бюджету
Автономної Республіки Крим - 20 %.

Таким чином, із заявленої до стягнення
шкоди в розмірі 42 307,63 грн., 12 692,29 грн.
(що становить 30 % від розміру шкоди)
підлягає стягненню до спеціального
фонду Державного бюджету України, а 29
615,34 грн. (що становить 70 % від розміру
шкоди) до спеціального фонду місцевого
бюджету.

Як вбачається з п. 91 додатку № 1 до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», доходи Державного
бюджету України на 2013 рік складаються у
тому числі і з грошових стягнень за
шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності (код 24062100).

Рішенням Київської міської ради ХІ
сесії VI скликання від 08.02.13 р. № 3/9060 Про
бюджет міста Києва на 2013 рік, додаток №
1, доходи бюджету міста Києва на 2013 рік
складаються з таких неподаткових
надходжень як грошові стягнення за
шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності (код 24062100).

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» установлено, що до
надходжень спеціального фонду
державного бюджету України належить 30%
грошових стягнень за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської чи іншої
діяльності.

Аналогічна правова позиція щодо
розподілу сум між бюджетами викладена
у постанові Київського апеляційного
господарського суду від 14.11.2012 р. у
справі № 5011-37/5651-2012.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про стягнення 42 307,63 грн. шкоди,
заподіяної державі, підтверджуються
матеріалами справи та підлягають
задоволенню відповідно до норм
розподілу вказаних сум між бюджетами
відповідно до норм Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік» та
Бюджетного кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Ярослав» (04074, м. Київ,
вул. Автозаводська, буд. 2,
ідентифікаційний код 21635240) на користь
держави - до спеціального фонду
Державного бюджету України 12 692
(дванадцять тисяч шістсот дев'яносто
дві) грн. 29 коп., що становить 30%
заподіяної шкоди.

3. Стягнути з Приватного підприємства
«Ярослав» (04074, м. Київ, вул.
Автозаводська, буд. 2, ідентифікаційний
код 21635240) на користь держави - до
спеціального фонду місцевого бюджету 29
615 (двадцять дев'ять тисяч шістсот
п'ятнадцять) грн. 34 коп., що становить 70 %
заподіяної шкоди.

4. Стягнути з Приватного підприємства
«Ярослав» (04074, м. Київ, вул.
Автозаводська, буд. 2, ідентифікаційний
код 21635240) в дохід Державного бюджету
України 1 720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп. судового збору.

5. Після набрання рішенням
законної сили видати накази.

6. Дане рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня складення його повного тексту і
може бути оскаржене в порядку,
передбаченому чинним законодавством
України.

Повне рішення складено 14.02.2014 р.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя
Гавриловська І.О.

Суддя

Нечай О.В.

Суддя
Літвінова М.Є.