ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
тел. 77-44-62, 698-166
РІШЕННЯ

"04" березня 2014р.
Справа № 927/147/14

Позивач: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1,

юридична адреса: АДРЕСА_1;
поштова адреса: АДРЕСА_2

Відповідач: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Краснянська", вул. Радянська, 26/А, с.
Красне, Чернігівський район,
Чернігівська область,15572

про стягнення заборгованості в сумі
57786,48 грн.

Суддя
Бобров Ю.М.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність № 345 від
12.02.2014р.

відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
подано позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
Краснянська" про стягнення
заборгованості в сумі 57786,48 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у
позовній заяві посилається, зокрема, на
те, що відповідач, в порушення умов
договору на виконання робіт № 2 від
01.11.2012р., укладеного між сторонами, свої
зобов'язання не виконав, своєчасно та в
повному обсязі оплату виконаних
позивачем робіт по збиранню врожаю
зернових культур 2012 року не здійснив, в
зв'язку з чим у відповідача утворилась
перед позивачем заборгованість в сумі
52300,00 грн. Позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача
52300,00 грн. основного боргу, 3857,30 грн.
пені, та 1629,18 грн. 3 % річних.

Розгляд справи відкладався.

Представник позивача, присутній в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не
надав, представника в судове засідання
не направив. Заяв та клопотань від
відповідача до суду не надходило. Про
дату, час і місце судового розгляду
відповідача було повідомлено належним
чином. Ухвали про порушення
провадження у справі від 04.02.2014р. та про
відкладення розгляду справи від
18.02.2014р., направлені на адресу
відповідача, повернуті відділенням
зв'язку з відміткою "за закінченням
терміну зберігання".

За таких обставин, суд вважає,
що нез'явлення представника
відповідача в судове засідання не
перешкоджає розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Представник позивача не
заперечує стосовно розгляду справи без
представника відповідача.

Розглянувши подані матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши та оцінивши надані докази,
заслухавши в судовому засіданні
пояснення представника позивача, суд
встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів
справи, 01 листопада 2012 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
Краснянська» (Замовник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець)
укладено договір на виконання робіт № 2
(далі - Договір).

Згідно п. 1.1 Договору предметом
договору є надання Виконавцем послуг
по збиранню врожаю зернових 2012 року на
площах Замовника комбайнами Виконавця.

Пунктом 2.2 Договору сторони
узгодили, що Замовник розраховується з
Виконавцем в процесі збирання урожаю,
кінцевий розрахунок проводиться
протягом 15-ти банківських днів з дати
підписання Акта виконаних робіт.

Договірна ціна за одиницю роботи
складає: 300,00 грн. за 1 га - збирання
кукурудзи; 200,00 грн. за 1 га - збирання
соняшника.

Відповідно до п. 7.1 Договір
вступає в силу з дати його підписання
сторонами і діє до виконання взятих на
себе зобов'язань.

Договір не розривався, недійсним
в судовому порядку не визнавався.

Як свідчать матеріали, позивач
виконав свої зобов'язання за Договором,
зокрема, надав відповідачу послуги по
збиранню врожаю зернових культур 2012
року на загальну вартість 52300,00 грн., про
що свідчить акт виконаних робіт від
24.12.2012р., підписаний сторонами та
скріплений печатками сторін, копія
якого знаходиться в матеріалах справи.

Однак, відповідач, в порушення
умов Договору, свої зобов'язання не
виконав, за надані позивачем послуги
своєчасно та в повному обсязі не
розрахувався.

З метою досудового врегулювання
спору позивачем було направлено на
адресу відповідача лист-вимогу № 1 від
21.11.2013р. з вимогою оплати борг в сумі
52300,00 грн. у семиденний строк після
отримання даного листа-вимоги, який був
залишений відповідачем без відповіді,
заборгованість сплачена не була.

Таким чином, станом на день
прийняття рішення по справі, борг
відповідача становить 52300,00 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, також із дій
осіб, що не передбачені цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд вважає, що надані позивачем
письмові докази доводять ті обставини,
на які він посилається як на підставу
своїх вимог. Відповідач доказів
своєчасної оплати виконаних позивачем
робіт, як і доказів, які б спростовували
викладені в позовній заяві обставини,
суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд
доходить висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
основного боргу підлягають
задоволенню в повній сумі.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення 3857,30 грн. пені за
прострочення платежу за період з
17.01.2013р. по 17.07.2013р.

Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума
або інше майно, яке боржник повинен
передати кредитору в разі порушення
боржником зобов'язання.

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст.
231 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 5.2 Договору за
порушення терміну виконання грошових
зобов'язань, викладених в розділі 2
договору Замовник сплачує Виконавцю,
за вимогою Виконавця, пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення від суми, що
підлягає перерахуванню.

Враховуючи те, що сума основного боргу
не була своєчасно сплачена
відповідачем, відповідно до розрахунку
позивача, відповідачу нараховано та
пред'явлено до стягнення 3857,30 грн. пені
за прострочення платежу за період з
17.01.2013р. по 17.07.2013р.

Беручи до уваги, що матеріалами справи
підтверджено затримку виконання
відповідачем взятих на себе договірних
зобов'язань, суд доходить висновку про
правомірність вимог позивача щодо
стягнення пені. Вимога є обґрунтованою
та підлягає задоволенню.

Також позивачем в позовній заяві
заявлена вимога про стягнення з
відповідача 3 % річних за період з
17.01.2013р. по 30.01.2014р. в розмірі 1629,18 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розглянувши розрахунок позивача,
враховуючи, що сума основного боргу не
була своєчасно сплачена відповідачем,
суд вважає, що позивачем правомірно
нараховано відповідачу та пред'явлено
до стягнення 3 % річних в розмірі 1629,18
грн.

За таких обставин, суд доходить
висновку про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд-
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агрофірма
Краснянська" (вул. Радянська, 26а, с.
Красне, Чернігівський район,
Чернігівська область, 15572, рахунок не
відомий, ) на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(юридична адреса: АДРЕСА_1; поштова
адреса: АДРЕСА_2; р/р НОМЕР_2 у АТ
„Сбербанк Росії", МФО 320627, код НОМЕР_1)
57786,48 грн. (п'ятдесят сім тисяч сімсот
вісімдесят шість грн. 48 коп.)
заборгованості, в тому числі 52300,00 грн.
основного боргу, 3857,30 грн. пені, 1629,18 грн.
3% річних, та 1827,00 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Ю.М. Бобров