КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р. Справа№ 910/22868/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Масіч Ю.В.,

від відповідача -Купрієнко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» від 27.12.2013 б/н

на рішення господарського суду міста
Києва від 23.12.2013

у справі №910/22868/13

за позовом приватного акціонерного
товариства «Укрросметал», м. Суми

до публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування», м. Київ

про стягнення 44 211грн.08коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 23.12.2013 (суддя Капцова Т.П.)
частково задоволено позов ПрАТ
"Укрросметал" та стягнуто з ПАТ
"Укргазвидобування" 42780грн.
заборгованості за виконані позивачем
роботи по капітальному ремонту котеджу
на 2 сім'ї пансіонату "Донець" в
Запорізькій області згідно договору
підряду №ЧР296/1-12 від 21.03.2012 та
1406грн.47коп. трьох відсотків річних. Суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог, оскільки відповідачем
повністю неоплачені виконані
позивачем роботи за актами приймання
виконаних будівельних робіт. Судом
частково відмовлено в стягненні
нарахованих позивачем 3 % річних, в
зв'язку з невірним визначенням
позивачем періоду їх нарахування та
стягнуто їх суму за уточненим
розрахунком суду.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач просив його скасувати, в
задоволенні позовних вимог відмовити.
Апелянт зазначає про те, що у нього не
виник обов'язок сплати спірної суми
позивачу, оскільки в порушення умов
договору останнім не надано
розрахунків та бухгалтерських
документів, що підтверджують фактичну
вартість матеріалів та витрати на
відрядження, на підставі яких має бути
здійснено розрахунок за договором.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
просив рішення господарського суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення. Позивач заперечив
проти доводів відповідача вказавши, що
вартість робіт сплачується не на
підставі вартості матеріалів та витрат
на відрядження, як вважає відповідач, а
на підставі підписаних актів приймання
виконаних робіт (ф.КБ-2В) і довідки про
вартість виконаних робіт та витрат
(ф.КБ-3) у склад яких входить також
вартість матеріалів та витрат на
відрядження. Крім того, підписанням
актів та довідок замовник підтвердив
виконання позивачем зобов'язань по
договору.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

21.03.2012р. між ДК "Укргазвидобування" НАК
"Нафтогаз України" (замовник),
правонаступником якого є ПАТ
"Укргазвидобування", та ПрАТ
"Укрросметал" (підрядник) укладено
договір підряду №ЧР 296/1-12 від 21.03.2012р.,
відповідно умов якого замовник
доручив, а підрядник зобов'язався на
свій ризик, своїми силами, а також
необхідними матеріалами виконати
роботи за завданням замовника
відповідно до проектно-кошторисної
документації, умов договору та
передати у встановлений строк роботу, а
замовник зобов'язався прийняти й
оплатити закінчену роботу.

Згідно з п.6.1. договору, ціна договору
сформована на підставі
проектно-кошторисної документації і
складає 297046грн.80коп., в т.ч. ПДВ
49507грн.80коп. (додаток №2).

Відповідно до п.6.4. договору, платежі
замовник здійснює за фактично виконані
роботи на підставі підписаних актів
приймання виконаних робіт (ф.КБ-2в) і
довідки про вартість виконаних робіт
та витрат (ф.КБ-3), які складаються
підрядником щомісячно по мірі
готовності окремих робіт та надаються
замовнику на підпис не пізніше 26 числа
звітного місяця. Замовник підписує
акти, у разі відсутності зауважень,
протягом 3 робочих днів з моменту їх
надання підрядником.

Судом встановлено, що позивачем
виконано роботи, передбачені
договором, на суму 87583грн.20коп., що
підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт за квітень
2012 року на суму 9412грн.80коп. та довідкою
про вартість виконаних будівельних
робіт за квітень 2012р.; актом приймання
виконаних будівельних робіт за травень
2012 року на суму 35390грн.40коп. та довідкою
про вартість виконаних будівельних
робіт за травень 2012р. та актом
приймання виконаних будівельних робіт
за травень 2012 року на суму 45958грн.80коп.,
в тому числі зворотні суми в розмірі
3178грн.80коп. та довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт за травень
2012р. Вказані акти та довідки підписано
уповноваженими представниками сторін
та скріплено печатками останніх.

Однак, виконані позивачем роботи,
відповідачем оплачено позивачу 44
803грн.20коп., а саме: 10.07.2012р. відповідачем
сплачено 9412грн.80коп. в рахунок оплати
за актом приймання виконаних
будівельних робіт за квітень 2012 року та
35 390грн.40коп. в рахунок оплати за актом
приймання виконаних будівельних робіт
за травень 2012 року.

Таким чином, не оплаченим відповідачем
(за вирахуванням зворотних сум)
залишився акт приймання виконаних
будівельних робіт за травень 2012 року на
суму 42780грн.

Отже, враховуючи те, що позивачем
виконані роботи на суму 87 583грн.20коп.,
відповідачем сплачено 44 803грн.20коп.,
заборгованість відповідача становить
42780грн.

При цьому судом встановлено, що умовами
договору підряду не визначено строк
виконання зобов'язання в частині
оплати, тому строк виконання
визначається з врахуванням вимог п. 2
ст. 530 ЦК України.

Так, вимогу про сплату заборгованості
(претензія №03/09-011799 від 02.10.2012р.)
відповідачем отримано не пізніше
08.10.2012р, про що свідчить лист
відповідача №406/1-01 від 08.10.2012р.,
надісланий позивачу у відповідь на
претензію позивача №03/09-011799 від
02.10.2012р., отже відповідач повинен був
оплатити виконані позивачем роботи до
15.10.2012р.

Проте, заборгованість відповідачем не
сплачено, що і стало підставою для
звернення з відповідним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1. ст.853 ЦК України, замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Вищевказані акти приймання виконаних
робіт є достатнім доказом факту
виконання позивачем передбачених
договором робіт. Акти підписано
уповноваженою особою відповідача та
скріплена печаткою товариства. Крім
того, сам відповідач не заперечує факту
виконання робіт позивачем. Також,
відповідач не заявляв про наявність
недоліків у виконаних позивачем
роботах в порядку ч.1 ст. 853 ЦК України.

Заперечення відповідача зводяться до
того, що у нього не виник обов'язок
сплати спірної суми позивачу, оскільки
в порушення умов договору останнім не
надано розрахунків та бухгалтерських
документів, що підтверджують фактичну
вартість матеріалів та витрати на
відрядження, на підставі яких має бути
здійснено розрахунок за договором.
Проте, такі заперечення не можуть бути
підставою для неоплати виконаних
позивачем робіт, оскільки згідно з п.6.4.
договору, платежі замовник здійснює за
фактично виконані роботи на підставі
підписаних актів приймання виконаних
робіт (ф.КБ-2в) і довідок про вартість
виконаних робіт та витрат (ф.КБ-3). Як
зазначалось вище такі підписано
відповідачем без будь-яких зауважень.

За викладених обставин апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про
стягнення з відповідача 42780грн.
основного боргу.

Також, правомірними є й висновки суду
про стягнення з відповідача 1406грн.47коп.
трьох відсотків річних відповідно до
вимог ст. 625 ЦК України, за уточненим
розрахунком суду, за період з 15.10.2012 по
18.11.2013.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги. Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на фактичних обставинах та
матеріалах справи, прийняте відповідно
до норм чинного законодавства, а тому
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 23.12.2013 у справі №910/22868/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування»- без задоволення.

2. Справу № 910/22868/13 повернути
господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко