ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"25" лютого 2014 р.
Справа № 923/1046/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Закуріна М. К. при
секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши
справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Перший Український
Міжнародний банк"

до:

відповідача-1 - Приватного підприємства
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
в особі Херсонської філії;

відповідача-2 - Відділу державної
виконавчої служби Голопристанського
районного управління юстиції у
Херсонській області;

за участі:

третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів громадян ОСОБА_1
та ОСОБА_2,

представників сторін:

від позивача - Шардіна В.О.
(представника за дорученням),

від відповідача-1 - не прибув,

від відповідача-2 - не прибув,

від 3-ї особи-1 - ОСОБА_2,

від 3-ї особи-2 - не прибув,

про визнання прилюдних торгів
недійсними,

в с т а н о в и в:

12 серпня 2013 року Господарським судом
Херсонської області порушено
провадження у даній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Перший Український Міжнародний банк"
про визнання недійсними прилюдних
торгів з реалізації арештованого
рухомого майна боржника, яке належало
громадянину ОСОБА_1, а саме автомобіля
«SKODA OСТAVIA TOUR 1/9 TDI», які проведено
12.06.2013р. Приватним підприємством
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
на замовлення Відділу державної
виконавчої служби Голопристанського
районного управління юстиції у
Херсонській області у процесі
здійсненого виконавчого провадження №
32136336, за яким позивач є стягувачем.

Позивач вказує на недійсність торгів з
посиланням на приписи статей 202, 203, 215, 234
Цивільного кодексу України. В
обґрунтування позовних вимог він
вказує, що згідно з внесеним 29.04.2013р.
записом-повідомленням на веб-сайті в
електронній системі реалізації
арештованого майна про результати
торгів № 496637 автомобіль був
реалізований 29.04.2013р. на аукціоні за
ціною 100000 грн громадянину ОСОБА_4.

В подальшому 10.07.2013р. позивачу надійшли
грошові кошти у сумі 47167,50 грн з
призначенням платежу "погашення
заборгованості по ОСОБА_1, за рахунок
реалізації автомобіля SKODA OСTAVIA TOUR 1/9 TDI,
2008 року виписку", а 22.07.2013р. позивач
виявив в електронній системі
реалізації арештованого майна
повідомлення про результати торгів №
504102, згідно з яким 12.06.2013р. на аукціоні
це ж саме майно реалізовано за ціною 61350
грн.

Позивач вважає, що повідомлення про
продаж майна на аукціоні 29.04.2013р. було
розміщено в електронній системі
реалізації арештованого майна
передчасно, а саме без додержання
15-денного строку для розміщення
повідомлення про проведення торгів,
який визначений п.4.9. Положення про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень, затверджений наказом
Міністерства юстиції України від
20.05.2003р. № 43/5. При цьому, відповідачі не
повідомили позивача, що аукціон 29.04.2013р.
не відбувся через несплату переможцем
запропонованої ним на аукціоні плати
за автомобіль, про здійснення чергової
переоцінки (уцінки) заставного майна.

Він також вважає, що внаслідок вказаних
дій його позбавлено можливості
скористатися наданим як стягувачу у
відповідному виконавчому провадженні
правом подати на підставі статті 47
Закону України "Про виконавче
провадження правом" заяву про
повернення виконавчого документу для
того щоб запобігти реалізації майна
боржника за надзвичайно низькою ціною.

Вказане, на думку позивача, свідчить
про наявні при проведенні торгів
(аукціону) від 12.06.2013р. з реалізації
майна порушення Закону України "Про
виконавче провадження", Порядку
реалізації арештованого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 42/5 від 15.07.1999р.,
Положення про Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№ 43/5 від 20.05.2003 р., а тому торги не
відповідають вимогам статті 203
Цивільного кодексу України.

Приватним підприємством
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
в особі Херсонської філії позов не
визнається за його необґрунтованістю,
зокрема зазначає, що оспорювані торги
(черговий, третій аукціон з реалізації
майна) проведено 12.06.2013р. у
відповідності до приписів статті 62
Закону України "Про виконавче
провадження", згідно протоколу
проведення торгів переможцем
визначено громадянина ОСОБА_2. Ним
12.06.2013р. розміщено повідомлення про
результати проведення аукціону у
відповідності до п.4.9 Положення про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень.

Відповідач також вказує, що Порядком
реалізації арештованого майно,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 15.07.1999р. № 42/5, не
передбачений обов'язок організатора
аукціону повідомляти сторони
виконавчого провадження про час та
місце проведення аукціону, але згідно з
укладеним між відповідачем-1 та
відповідачем-2 договором про надання
послуг по організації та проведенню
аукціону він зобов'язаний надавати
інформацію про хід реалізації майна
відповідачу-2, що й було зроблено
стосовно кожних з трьох проведених
аукціонів. Оголошення про проведення
кожного аукціону розміщувалися в
електронній системі реалізації
арештованого майна.

Відділ державної виконавчої служби
Голопристанського районного
управління юстиції у Херсонській
області також позов не визнає,
посилаючись на те, що переможцем
повторного аукціону з реалізації
автомобіля, який відбувся 29.04.2013р., став
громадянин ОСОБА_4, котрий запропонував
ціну у розмірі 100000 грн, але у
встановлений строк протягом семи днів
з дня затвердження протоколу
проведення аукціону кошти від
реалізації майна на рахунок відділу
ДВС не надійшли, а тому аукціон 29.04.2013р.
слід вважати недійсним.

Крім того, відповідач вказує, що 23.05.2013р.
на адреси сторін виконавчого
провадження надіслано повідомлення
про те, що кошти від реалізації майна
боржника на депозитний рахунок не
надходили, тож аукціон від 29.04.2013р.
вважається недійсним, а також ним був
направлений акт про уцінку майна на 35 %,
після чого його вартість становила
61277,45 грн.

Ухвалою суду від 19 листопада 2013 року
провадження у справі було припинено з
підстав непідвідомчості спору
господарським судам України, оскільки
аукціон фактично є правочином, при
цьому переможцем аукціону є фізична
особа, яка не має статусу приватного
підприємця, а залучення до участі у
справі в якості відповідача (як сторони
правочину) такої особи унеможливлене
приписами статей 1 та 21 Господарського
процесуального кодексу України.

За результатами апеляційного
перегляду вказана ухвала скасована, а
справа направлена на подальший розгляд
з тих підстав, що даний спір є
підвідомчий господарським судам,
оскільки переможець торгів вже
залучений до розгляду справи в якості
третьої особи, що не перешкоджає її
розгляду.

Подальший розгляд справи відбувся в
судових засіданнях 11 та 25 лютого
поточного року.

В судові засідання представники
відповідачів та третьої особи не
прибули, а тому розгляд справи відбувся
за їх відсутності.

Поряд з викладеним судом встановлено,
що між Закритим акціонерним
товариством "Перший Український
Міжнародний банк", правонаступником
якого згідно з п.1.1 статуту є Публічне
акціонерне товариство "Перший
Український Міжнародний банк", та
громадянином ОСОБА_5 1 серпня 2008 року
укладений кредитний договір № 6665080,
відповідно до якого банк зобов'язався
надати кредит у розмірі 18 849 доларів США
з цільовим призначенням на придбання
транспортного засобу автомобіля марки
SKODA, а позичальник, в свою чергу,
зобов'язався використати кредит за
його цільовим призначенням, сплатити
банку відсотки за користування
кредитом та повернути банку кредит, в
порядку та в строки, які визначено
договором.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та ОСОБА_5 того ж дня укладено
договір застави транспортного засобу,
згідно з яким в рахунок забезпечення
виконання кредитного договору № 6665080
від 01.08.2008р., в заставу банку передано
легковий автомобіль SKODA OСTAVIA TOUR 1.9 ТDI, 2008
року випуску, номер кузова НОМЕР_2,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В подальшому, у зв'язку з невиконанням
ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним
договором позивач звернувся до
Голопристанського районного суду
Херсонської області з позовом про
стягнення з нього заборгованості за
кредитним договором, за результатами
розгляду якого позивачу 28.03.2012р.
виданий виконавчий лист № 2-435 про
стягнення 159 059,23 грн та судових витрат в
розмірі 1710,59 грн., а всього 160769,82 грн.

04.04.2012р. постановою державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Голопристанського
районного управління юстиції у
Херсонській області за вказаним
виконавчим листом відкрито виконавче
провадження № 32136336.

В процесі виконавчого провадження
19.03.2013р. між Приватним підприємством
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
в особі Херсонської філії та ВДВС
Голопристанського РУЮ укладений
договір № 13/025/13/З про надання послуг по
організації і проведенню аукціону з
реалізації арештованого рухомого
майна, згідно з яким підприємство
зобов'язалося реалізувати на аукціоні
автомобіль SKODA OСTAVIA TOUR 1.9 ТDI, 2008 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно з Протоколом № 13/025/13/З-1
проведення аукціону від 12.06.2013р. в цей
день відбувся аукціон з продажу
названого автомобіля, його учасниками
були громадянин ОСОБА_6 з пропозицією 61
300 грн та громадянин ОСОБА_2 з
пропозицією 61 350 грн, який і був
визнаний переможцем аукціону. Продажна
ціна лоту (автомобіля) склала 61 350 грн.

Таким чином переможцем аукціону є
громадянин ОСОБА_7, який не має статусу
суб'єкта господарської діяльності, а
придбання на спірному аукціоні
автомобіля саме для цієї мети судом не
встановлено.

Одним із способів набуття права
власності є придбання майна з аукціону.
Відповідно до статті 650 Цивільного
кодексу України особливості укладення
договорів на біржах, аукціонах,
конкурсах тощо встановлюються
відповідними актами цивільного
законодавства.

Згідно з частиною 4 статті 656 ЦК України
до договору купівлі-продажу на
аукціонах (прилюдних торгах)
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі - продажу або не
випливає з їхньої суті.

Безпосередньо порядок реалізації
майна, на яке звернено стягнення,
врегульовано Законом України "Про
виконавче провадження", Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5,
Порядком реалізації арештованого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від
15.07.1999р. № 42/5.

Зокрема, відповідно до пунктів 2.1. та 2.3.
названого Порядку аукціон - це продаж
майна, за результатами якого власником
майна, на яке згідно з законодавством
звернено стягнення і яке підлягає
примусовій реалізації, стає покупець,
який у ході торгів запропонував за це
майно найвищу ціну.

Отже, аукціон є процедурою (дією) та
фактично правочином, який спрямований
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків, а саме,
припинення у однієї особи права
власності на певне майно та,
відповідно, виникнення такого права у
іншої особи.

З аналізу наведених правових норм
слідує, що відносини, які виникають з
приводу придбання майна на аукціоні є
договірними відносинами з купівлі -
продажу з певною специфікою,
визначеною законом. При цьому, право
продажу майна належить не власникові
майна (боржнику), а іншій, встановленій
законом особі, з метою захисту як
приватних, так і публічних інтересів
держави у здійсненні, дотриманні і
контролюванні процесу реалізації
майна боржника на законних підставах в
результаті звернення стягнення на його
майно. Крім цього, майно, на яке
звернено стягнення і яке підлягає
примусовій реалізації знаходиться
лише під контролем державного
виконавця, а боржник зберігає право
власності на це майно до моменту
переходу права власності на нього до
переможця аукціону.

Враховуючи, що відчуження майна з
аукціону відноситься до угод
купівлі-продажу, таку угоду може бути
визнано недійсною в судовому порядку з
підстав недодержання в момент її
вчинення вимог, які встановлено
частинами 1-3 та частиною 6 статті 203 ЦК
України.

При цьому, виходячи зі змісту частини 1
статті 215 того ж Кодексу оскільки
підставами недійсності укладеного за
результатами аукціону правочину є
недодержання вимог закону в момент
його укладення, тобто, безпосередньо за
результатами аукціону, то підставами
визнання аукціону недійсним є
порушення встановлених законодавством
правил проведення аукціону, визначених
Порядком реалізації арештованого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від
15.07.1999р. № 42/5.

Складання за результатами проведення
оспорюваного аукціону протоколу
№13/025/13/З-1 проведення аукціону від
12.06.2013р. є оформленням договірних
відносин купівлі-продажу автомобіля на
аукціоні, тобто правочином.

За змістом пункту 26 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" особами, які
беруть участь у справі про визнання
правочину недійсним, є, насамперед,
сторони правочину.

В даному випадку однією із сторін
оспорюваного правочину є громадянин
ОСОБА_2, який в обов'язковому порядку
повинен бути залучений до участі у
справі в якості відповідача, як сторона
правочину.

Проте, громадянин ОСОБА_2 не може бути
залучений до розгляду господарського
спору, оскільки відповідно до статей 1
та 21 Господарського процесуального
кодексу України сторонами у судовому
процесі може бути громадянин, який в
установленому порядку набув статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Той факт, що позивач вказує на
недійсність аукціону та посилається на
порушення процедури його проведення не
змінює предмету спору щодо недійсності
правочину та не вказує на відсутність
обов'язку суду по залученню сторони
такого правочину до розгляду справи в
якості відповідача.

За таких обставин, провадження у справі
підлягає припиненню на підставі пункту
1 частини 1 статті 80 ГПК України,
оскільки спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України, так як є
підвідомчий місцевому загальному суду.

Припинення провадження узгоджується з
приписами пункту 4.2.5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", відповідно до якого
справа зі спору не підвідомча
господарському суду, якщо позов подано
позивачем або до відповідача, який не
має статусу юридичної особи або
громадянина - суб'єкта підприємницької
діяльності і не є учасником
корпоративних відносин.

Судом також враховується неможливість
вирішення спору за участі лише однієї
сторони правочину, як то передбачено
положення абзацу 6 пункту 1.3 названої
вище Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 про те, що коли при розгляді
справи господарським судом буде
з'ясовано, що іншим або належним
відповідачем у ній мала б бути особа,
яка згідно з процесуальним законом не
може бути учасником судового процесу в
господарському суді, а позивач
наполягає на розгляді відповідної
справи саме господарським судом,
останній не вправі ні залучати
відповідну особу до участі у справі,
ані припинити провадження у ній, а
повинен розглянути справу стосовно
того відповідача, якому пред'явлено
позовну вимогу, та прийняти рішення по
суті справи (в тому числі про відмову в
позові, якщо відповідач є неналежним),
оскільки вони є загальними при
застосуванні приписів статті 24 ГПК
України в питаннях заміни неналежного
відповідача і залучення іншого
відповідача, а тому не можуть
застосовуватися при розгляді справ
про визнання правочинів недійсними.

Аналогічної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України, що слідує з постанови у справі
№ 5024/1625/2012 від 29.04.2013р.

Відповідно до статті 44 ГПК України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про
судовий збір" передбачено підстави
повернення судового збору, перелік
яких є вичерпним. Серед них не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі.

Виходячи з цього та у відповідності до
положень п. 5.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
припинення провадження у справі з
підстав передбачених статтею 80 ГПК
України не тягне за собою наслідків у
вигляді повернення сплаченої при
поданні позовної заяви суми судового
збору, а тому сплачений позивачем
судовий збір покладається на нього.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 80, 86 ГПК України,

у х в а л
и в:

Провадження у справі припинити.

Суддя
М.К. Закурін