ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.02.14 Справа № 904/9813/13

За позовом Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Дніпропетровськ

про стягнення 4 181,36 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання - помічник
судді Гезь А.С.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Міське комунальне підприємство
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" (надалі -Позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі -
Відповідач) про стягнення 4 181,36 грн. за
договором №010544 про постачання
теплової енергії від 15.10.2002 (надалі -
Договір).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.12.2013
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Позивач посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за спожиту теплову енергію в
період з лютого 2012 року по квітень 2013
року. У підтвердження своїх позовних
вимог Позивач надав суду договір №010544
про постачання теплової енергії від
15.10.2002 з додатками, акти
прийому-передачі виконаних робіт до
договору від 15.10.2002 №010544 за лютий,
березень, квітень, жовтень, листопад,
грудень 2012 року, січень, лютий,
березень, квітень 2013 року; рахунки №010544
від 29.02.2012, 31.03.2012, 30.04.2012, 31.10.2012, 30.11.2012,
31.12.2012, 31.01.2013, 28.02.2013, 31.03.2013, 30.04.2013;
реєстри рознесення рахунків,
податкових накладних та актів
виконаних робіт за період лютого 2012
року по квітень 2013; довідку від 03.02.2010.

Позивач керуючись п.п.7.3., 7.4., 8.2.3
названого договору, нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України просить стягнути з
Відповідача, заборгованість за спожиту
теплову енергію в сумі 4 027,44 грн., пеню в
сумі 153,92 грн. за загальний період
прострочення з 16.11.2012 по 23.07.2013.

Відповідач у призначені на 09.01.2014,
21.01.2014, 04.02.2014 та 13.02.2014 судові засідання
не з'явився; відзив на позовну заяву не
надав; пояснень щодо причин неприбуття
в судові засідання не надходило; про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином за
адресою, зазначеною Позивачем в
позовній заяві: 49130, АДРЕСА_1.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87
Господарського процесуального кодексу
України.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість
присутності в судовому засіданні
представника Відповідача
документально підтверджена не була,
надані Позивачем матеріали справи
дозволяють розглянути справу по суті
спору, суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
Відповідача за наявними в справі
матеріалами відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розгляд справи 09.01.2014, 21.01.2014, 04.02.2014 був
відкладений на 21.01.2014, 04.02.2014 та 13.02.2014
відповідно, в зв'язку з неявкою
Відповідача, та необхідністю
витребування додаткових документів до
матеріалів справи, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 13.02.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2002 міське комунальне підприємство
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" (надалі - Позивач,
Енергопостачальна організація) та
фізична особа - підприємць ОСОБА_1
(надалі - Відповідач, Споживач) уклали
договір №010544 про постачання теплової
енергії (надалі - Договір), відповідно
до умов якого Енергопостачальна
організація взяла не себе зобов'язання
постачати Споживачеві теплову енергію
в гарячій воді в потрібних йому
обсягах, а Споживач зобов'язався
оплачувати одержану теплову енергію
за встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором
(п.1.1. Договору). Облік споживання
теплової енергії здійснюється за
показниками приладів обліку,
встановлених на вводах, розрахунковим
способом, пр. Миру, 12 (п.5.2. Договору).

Згідно з п.6.1. Договору тарифи на
теплову енергію, що споживається
згідно з цим Договором установлюються
Дніпропетровською міською радою
народних депутатів.

Розрахунки за теплову енергію, що
споживається, провадяться в грошовій
формі відповідно до встановлених
тарифів (п.7.1. Договору).

Відповідно до п.п.7.2.-7.4. Договору,
розрахунковим періодом є календарний
місяць, по результатам якого
підписується акт (в 2-х примірниках) на
відпуск-отримання теплової енергії по
формі додатку 4. Споживач зобов'язаний
не пізніше ніж за 5 діб до початку
розрахункового періоду сплачувати
енергопостачальній організації
вартість теплової енергії згідно з її
кількістю, передбаченою у додатку 1 до
цього Договору, по власним платіжним
дорученням з зазначенням періоду, за
який він сплачує. Остаточний
розрахунок за спожиту теплову енергію
проводиться Споживачем впродовж 5 діб
після одержання рахунку
Енергопостачальної організації, яка
зобов'язана направити його Споживачу
не пізніше 10 числа місяця наступного за
розрахунковим. У випадку утворення
переплати, вона зараховується в
рахунок наступних платежів.

Згідно з п.11.1. Договору, встановлений
строк дії з дня його підписання до
15.10.2005. Припинення дії Договору не
звільняє Споживача від обов'язку
повної сплати спожитої теплової
енергії (п.11.3. Договору). Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією зі сторін (п.11.4. Договору).

Виходячи з наданих Позивачем Договору,
актів прийому-передачі виконаних
робіт до договору від 15.10.2002 №010544 за
лютий, березень, квітень, жовтень,
листопад, грудень 2012 року, січень,
лютий, березень, квітень 2013 року;
рахунків №010544 від 29.02.2012, 31.03.2012, 30.04.2012,
31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012, 31.01.2013, 28.02.2013, 31.03.2013,
30.04.2013, Відповідач спожив теплової
енергії загальною вартістю 4 779,51 грн.

Направлення Позивачем рахунків та
актів прийому-передачі виконаних робіт
Відповідачу підтверджується реєстрами
рознесення рахунків, податкових
накладних та актів виконаних робіт.

Проте Відповідач оплату за спожиту
теплову енергію здійснив частково - в
сумі 752,07 грн. Таким чином сума
заборгованості Відповідача перед
Позивачем складає 4 027,44 грн.

Пунктом 8.2.3. Договору встановлено, що в
разі несвоєчасної оплати за спожиту
теплову енергію - нараховується пеня в
розмірі 1%, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу, за кожний день
прострочення.

В позовній заяві Позивач ставить
питання про стягнення з Відповідача
заборгованості за спожиту, але не
оплачену теплову енергію в сумі 4 027,44
грн., пені - 153,92 грн. (за загальний
період прострочення з 16.11.2012 по 23.07.2013).

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Позивача підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

У відповідності зі ст. 638 Цивільного
кодексу України, правочин у вигляді
договору вважається укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
в усіх істотних умов.

Положеннями частин 1, 3 ст.639 Цивільного
кодексу встановлено, що договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у письмовій
формі, такий договір є укладеним з
моменту його підписання сторонами.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницький діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України). Аналогічні положення
містить і ст.265 Господарського кодексу
України.

Наданий Позивачем договір №010544 про
постачання теплової енергії від 15.10.2002
викладений в письмовій формі у вигляді
єдиного документа, підписаний
Позивачем та Відповідачем, а отже є
укладений.

Виходячи з п.п.7.3.-7.4. Договору умови
оплати - не пізніше ніж за 5 діб до
початку розрахункового періоду має
бути сплачена вартість теплової
енергії згідно з її кількістю,
передбаченою у додатку 1 до цього
Договору; остаточний розрахунок за
спожиту теплову енергію - впродовж 5 діб
після одержання рахунку
Енергопостачальної організації.

Позивач в період з лютого 2012 року по
квітень 2013 року здійснив на адресу
Відповідача постачання теплової
енергії загальною вартістю 4 779,51 грн. з
ПДВ, що підтверджується актами
прийому-передачі виконаних робіт №010544
за лютий, березень, квітень, жовтень,
листопад, грудень 2012 року, січень,
лютий, березень, квітень 2013 року;
рахунками №010544 від 29.02.2012, 31.03.2012,
30.04.2012, 31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012, 31.01.2013, 28.02.2013,
31.03.2013, 30.04.2013.

Проте Відповідач оплату за теплову
енергію здійснив частково - в сумі 752,07
грн. Отже сума заборгованості
Відповідача перед Позивачем становить
4 027,44 грн.

Таким чином, вимоги Позивача щодо
стягнення з Відповідача
заборгованості за відпущену теплову
енергію підлягають задоволенню в
повному обсязі, а саме в сумі 4 027,44 грн.

Згідно з п. 8.2.3. Договору в разі
несвоєчасної оплати за спожиту теплову
енергію - нараховується пеня в розмірі
1%, але не більше подвійної облікової
ставки НБУ від суми простроченого
платежу, за кожний день прострочення.

Позивач нарахував Відповідачу пеню у
розмірі 153,92 грн. за загальний період
прострочення з 16.11.2012 по 23.07.2013.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений Позивачем
розрахунок пені, суд дійшов висновку,
що вимоги в цій частині підлягають
задоволенню повністю, а саме в сумі 153,92
грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (49130, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, пр.
Карла Маркса, 37, , р/р
8059 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299) 4
027,44 грн. (чотири тисячі двадцять сім
гривень 44 копійки) основного боргу, 153,92
грн. (сто п'ятдесят три гривні 92 копійки)
пені, 1 720,50 грн. (одна тисяча сімсот
двадцять гривень 50 копійок) судового
збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.02.2014.

Суддя А.Є. Соловйова