ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 січня 2014 року Справа № 62/256-10

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Малетича
М.М.,суддів:Бакуліної С.В., Козир Т.П.,
Кота О.В., Плюшка І.А.розглянувши заяву
Публічного акціонерного товариства
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і
реплікації"про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 17.09.2013у
справі№62/256-10за позовом Національного
банку України в особі Управління
Національного банку України в
Харківській областідоПублічного
акціонерного товариства
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і
реплікації"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивачаПублічне акціонерне
товариство "Земельний
банк"прозвернення стягнення на предмет
іпотеки,за скаргоюПублічного
акціонерного товариства
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і
реплікації"надії Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22.04.2013 у справі
№62/256-10, залишеною без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 04.06.2013, у
задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
на дії Державної виконавчої служби
України відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.09.2013 постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 04.06.2013 та
ухвалу господарського суду
Харківської області від 22.04.2013
залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство
"Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і реплікації"
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
17.09.2013 у справі №62/256-10, у якій просить
зазначену постанову та рішення судів
попередніх інстанцій скасувати,
прийняти нове рішення, яким визнати
недійсною постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору від 15.02.2013,
винесену у виконавчому провадженні, що
відкрите на виконання наказу
господарського суду Харківської
області від 16.12.2011 у справі 62/256-10.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 25.12.2012
у справі №34/67-54/237 та від 04.06.2013 у справі
№15-22-28/17-2449-2011 мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої цієї
статті) матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за подібних
предмета і підстав позову, змісту
позовних вимог та встановлених судом
фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

Твердження про подібність
правовідносин у постанові від 17.09.2013 по
справі №62/256-10, про перегляд якої подано
заяву, та постановах від 25.12.2012 у справі
34/67-54/237, від 04.06.2013 у справі
№15-22-28/17-2449-2011, на які посилається
заявник, не має фактичного
обґрунтування, оскільки на відміну від
оскаржуваної постанови, при прийнятті
постанов на які посилається заявник,
Вищий господарський суд України
виходив з встановлених судами
попередніх інстанції обставин справи
стосовно наявності підстав для
стягнення виконавчого збору. Таким
чином, різний результат вирішення
справ касаційним судом не є наслідком
різного застосування норм
матеріального права, а є наслідком
доведеності чи недоведеності
фактичних обставин справи в процесі їх
доказування.

У зв'язку з цим відсутні передбачені
статтею 11116 ГПК України підстави для
допуску справи №62/256-10 до провадження
Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству "Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації" у допуску справи №62/256-10 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяМ.Малетич Судді:
С.Бакуліна Т.Козир О.Кот І.Плюшко