ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.02.2014
Справа № 905/4828/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Соболєвої
С.М., суддів Гриник М.М., Сич Ю.В.

при секретарі судового засідання
Синєгубі С.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» в інтересах
виробничої одиниці
«Слов'янськтепломережа», м. Слов'янськ
Донецької області,

до відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донсервісбуд»,
м.Донецьк

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Департамент капітального будівництва
Донецької обласної державної
адміністрації, м.Донецьк

про стягнення 1562665,71 грн.,

за участю уповноважених представників:

від позивача: Караваєва Н.В. - за
довіреністю, Табарчук І.М. - за
довіреністю, Жмаченко С.Л. - за
довіреністю, Антофій М.О. - за
довіреністю;

від відповідача: Летко Д.К. - за
довіреністю;

від третьої особи: Ігнатов І.В. - за
довіреністю;

У відповідності до ст.77 ГПК України у
судовому засіданні 29.10.2013р. оголошено
перерву до 26.11.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Обласне комунальне
підприємство
«Донецьктеплокомуненерго» в інтересах
виробничої одиниці
«Слов'янськтепломережа», м. Слов'янськ
Донецької області, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донсервісбуд», м.Донецьк про
стягнення 1562665,71 грн., з яких основного
боргу у сумі 1504692,05 грн., пені в сумі 38341,32
грн., інфляційних у сумі 2507,31 грн., 3%
річних у сумі 17125,03 грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач
посилається на укладений із
Відповідачем договір постачання
теплової енергії №388 від 31.10.2012р. та
неналежне виконання останнім грошових
зобов'язань щодо оплати поставленої
теплової енергії за означеним
правочином, внаслідок чого утворилась
заборгованість та виникли підстави для
нарахування штрафних санкцій, 3% річних
та інфляційних витрат.

На підтвердження вказаних обставин
Позивач надав розрахунок ціни позову,
копії: договору на поставку теплової
енергії №388 від 31.10.2012р. разом із
додатками та додатковими угодами до
нього; Акти виконаних послуг №388 за
листопад 2012р., грудень 2012р., січень 2013р.,
лютий 2013р., березень 2013р., квітень 2013р.,
Постанови Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України №20 від 20.09.2011р.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 173, 216-218, 230, 231
Господарського кодексу України, ст.ст.
6, 509, 525, 526, 527, 549, 625, 627 Цивільного кодексу
України.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 07.08.2013р.
справу №905/4827/13 передано судді Мальцеву
М.Ю.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 12.08.2013р.
справу №905/4827/13 передано судді
Соболєвій С.М.

10.09.2013р. представником Відповідача
надано відзив на позов, за яким позовні
вимоги не визнає та вказує, що не є
власником чи орендарем об'єкту, на який
здійснюється теплопостачання, визнає
заборгованість на суму 684544,76 грн.
Питання вартості оплати послуг повинно
узгоджуватись із Позивачем.

До матеріалів справи долучено у копіях:
Договір підряду №040 від 24.10.2011р. з
Додатковою угодою №3 від 30.08.2012р., №032
від 09.10.2012р.

Водночас відповідачем заявлено
клопотання про залучення до участі у
справі в якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Головне управління капітального
будівництва Донецької обласної
державної адміністрації.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 10.09.2013р. залучено до участі
у справі в якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Головне
управління капітального будівництва
Донецької обласної державної
адміністрації на його правонаступника
- Департамент капітального будівництва
Донецької обласної державної
адміністрації.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 24.09.2013р. здійснено заміну
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Головне управління капітального
будівництва Донецької обласної
державної адміністрації.

10.10.2013р. третя особа надала письмові
пояснення по справі, згідно яких вказує
про укладення договору на
теплопостачання будівельного об'єкту
на вкидання вимог договір підряду.
Посилання Відповідача на
несвоєчасність оплати послуг з
теплопостачання є безпідставними.

10.10.2013р. представником Позивача подане
клопотання про продовження строку
розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 10.10.2013р. продовжено строк
розгляду справи до 29.10.2013р.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 29.10.2013р.
призначено судову колегію для розгляду
справи №905/4828/13 у складі Головуючого
судді Соболєвої С.М., суддів Осадчої
А.М., Сич Ю.В.

26.11.2013р. представник Позивача надав
письмові пояснення по справі, згідно
яких деталізував нарахування суми
основного боргу, підстави здійснення
цього та акцентував увагу на ухиленні
Відповідача від виконання власних
грошових зобов'язань за договором на
теплопостачання.

До матеріалів справи долучені листи,
Акт про підключення житлового будинку
до системи централізованого опалення
від 01.11.2012р., реєстр поштових
відправлень, податкові накладні №286/13
від 30.11.2012р., №334/13 від 31.12.2012р., №253/13 від
31.01.2013р., №283/13 від 28.02.2013р., №301/13 від
31.03.2013р., №291/13 від 30.04.2013р., Акт про
відключення житлового будинку від
системи централізованого опалення від
16.04.2013р.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 19.12.2013р.
змінено склад судової колегії по
справі №905/4828/13, а саме замінено суддю
Осадчу А.М. на суддю Гриник М.М.

06.02.2014р. представником Відповідача
долучено до матеріалів справи Акти
приймання виконаних будівельних робіт
форми №КБ-2в.

Згідно письмових пояснень
представника третьої особи від 06.02.2014р.,
заборгованість Відповідача перед
Позивачем складає 57973,65 грн.

06.02.2014р. представником Позивача
долучено до матеріалів справи Довідку
№09/185 від 05.02.2014р.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до статей 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом та на засадах
змагальності.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень. Судовими доказами за
визначенням статей 32-36 Господарського
процесуального кодексу України слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
кодексу. Стаття 11 Цивільного кодексу
України передбачає, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.10.2012р. між ТОВ «Донесервісбуд» та
Позивачем укладено договір на
постачання теплової енергії №388.

За змістом п.1.1 означеного правочину
Позивач (Теплопостачальна організація)
бере на себе зобов'язання постачати
Відповідачу (Споживач) теплову енергію
в потрібних йому обсягах, а останній
зобов'язується оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) у строки, передбачені
цим договором.

У Додатках №1, 1.1., 1.2., 1.3. до Договору №388
від 31.10.2012р. сторони погодили обсяги
поставки теплової енергії.

Відповідно до п. 6.1 розрахунки за
теплову енергію, що споживається,
проводяться виключно в грошовій формі
відповідно до тарифів, встановлених
Постановою НКРРКП №20 від 30.09.2011р. та
складають - теплова енергія 1Гкал - 905,7
грн. без ПДВ.

Відповідно до п.6.2 договору
розрахунковим періодом є календарний
місяць.

Згідно п.6.3 договору Споживач за 3 дні до
початку розрахункового періоду
сплачує Теплопостачальній організації
100 % вартість зазначеної в договорі
кількості теплової
енергії,передбаченої на розрахунковий
період, з урахуванням залишкової суми
(сальдо) розрахунків на початок місяця.

У відповідності до змісту п.6.4 договору,
якщо Споживач розраховується за
показниками приладів обліку, при
перевищенні фактичного використання
теплової енергії понад заявлене та
сплачене до початку розрахункового
періоду, це перевищення окремо
оплачується Споживачем не пізніше 31-го
числа поточного місяця.

Споживачі, що не мають приладів обліку,
кількість спожитої теплової енергії
визначають згідно з договірними
навантаженнями (п.6.4.1 договору).

Кінцеві розрахунки за фактично спожиту
теплову енергію Споживач зобов'язаний
сплачувати не пізніше 10-го числа
місяця, наступного за розрахунковим
(п.6.5.).

Договір набирає чинності з 15.10.2012р. та
діє до 31.12.2015р. (п.10.1.).

Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України №20 від 30.09.2011р. для бюджетних
установ та інших споживачів з 01.10.2011р.
введені нові тарифи на послуги
теплопостачання, а саме для інших
споживачів та бюджетних установ 1Гкал -
905,70 грн. (без ПДВ). При цьому, споживачам,
які не мають приладів обліку теплової
енергії, розрахунок та нарахування за
спожиту теплову енергію будуть
здійснюватися згідно договірних
величин за ціною 1Гкал.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.526, 527 Цивільного
кодексу України боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок та зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, цього
Кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

В матеріалах справи є наявні Договори
підряду №040 від 24.10.2011р., №032 від 09.10.2012р.,
укладені між Головним управлінням
капітального будівництва
облдержадміністрації (Замовник) та ТОВ
«Донсервісбуд» (Підрядник), за якими на
підставі проведеної процедури
закупівлі відповідно до чинного
законодавства Підрядник приймає на
себе зобов'язання на свій ризик
виконати роботи по об'єкту «Дитячий
оздоровчий комплекс «Смарагдове
містечко», будівництво
загальноосвітньої школи на 440 місць,
м.Святогірськ», а Замовник прийняти та
оплатити такі роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації
(п.1.1. Договорів).

За вказаними договорами Відповідач
взяв на себе зобов'язання укладати
угоди на постачання тепло-,
електроенергії, води та водовідведення
на період виконання робіт з
встановленням відповідних лічильників
(п.6.3.15).

На виконання зазначених умов договорів
Відповідачем був укладений з Позивачем
Договір на поставку теплової енергії
№388 від 31.10.2012р.

Згідно з п.1. Наказу Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 04.12.2009р. №554 «Про
затвердження примірних форм первинних
документів з обліку в будівництві»
акти виконаних робіт форми КБ-2 в є
первинними звітними документами
бухгалтерського обліку, що
відображають вартість та обсяги робіт.

Згідно з п.8 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р.
№996-ХІУ, особи, що підписують акти
виконаних робіт несуть
відповідальність за недостовірність
відображення даних в первинних;
документах бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. А ціна (тариф) є
формою грошового визначення вартості
продукції (робіт, послуг), яку
реалізують суб'єкти господарювання.

Суб'єкти господарювання можуть
використовувати у господарській
діяльності вільні ціни, державні
фіксовані ціни та регульовані
ціни-граничні рівні цін або граничні
відхилення від державних фіксованих
цін (ст. 189 Господарського кодексу
України).

Пунктом 100. Постанови Кабінету
Міністрів України від 01.08.2005р. за №668
передбачено, що у разі виявлення
невідповідності робіт, пред'явлених до
оплати, встановленим вимогам,
завищення їх обсягів або неправильного
застосування кошторисних норм,
поточних цін, розцінок та інших
помилок, що вплинули на ціну виконаних
робіт, замовник має право за участю
підрядника скоригувати суму, що
підлягає сплаті.

Факт виконання та обсяги виконаних
робіт підрядником підтверджуються
наявними у справі актами приймання
виконаних підрядних робіт форми №КБ-2в.

Вказані акти підписані уповноваженими
особами як з боку замовника, так і з
боку підрядника, скріплені їх
печатками.

Позивач свої зобов'язання за договором
щодо поставки теплової енергії з
листопаду 2012р. по квітень 2013р., виконав
належним чином, поставив Споживачу
теплову енергію на суму 1504692,05 грн. що
підтверджується наявними в матеріалах
справи рахунками № 388 за листопад 2012р. -
квітень 2013р., виставленими Відповідачу
згідно реєстру поштових відправлень.

Факт постачання теплової енергії на
об'єкт будівництва у спірний період
підтверджується наявними в матеріалах
справи Актом про підключення житлового
будинку до системи централізованого
опалення від 01.11.2012р., Актом про
відключення житлового будинку від
системи централізованого опалення від
16.04.2013р.

Посилання Відповідача на неможливість
виконати власні грошові зобов'язання
за Договором на поставку теплової
енергії №388 від 31.10.2012р. господарський
суд не приймає як необґрунтовані.

Згідно Довідки ОКП
«Донецьктеплокомуненерго», ВО
«Слов'янськтепломережа» №09/185 від
05.02.2014р., Відповідачем частково
погашена наявна заборгованість - у сумі
100000 грн.

Оскільки погашення заборгованості
відбулося після звернення із
розглядуваним позовом до суду, таке
часткове усунення існування предмету
спору у зв'язку із його врегулюванням
сторонами зумовлює припинення
провадження у справі у певній її
частині відповідно до п.1-1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України. Аналогічна позиція висловлена
в п.4.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Отже, в цій частині суд припиняє
провадження по справі.

Таки чином, Відповідач, в порушення
умов договору, спожиту теплову енергію
у в залишковому обсязі своєчасно не
оплатив, за ним рахується
заборгованість з теплопостачання в
сумі 1404692,05 грн.

Відповідачем вказане у порядку
встановлену господарським
процесуальним законодавством не
спростовано.

З огляду на дані норми права та
встановлені судом обставини справи,
суд дійшов висновку про наявність
підстав для стягнення з Відповідача
основного боргу в сумі 1404692,05 грн.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Дані наслідки
порушення зобов'язання передбачені і ч.
1 ст. 230 Господарського кодексу України.
Згідно норм зазначених статей у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Позивачем заявлено до стягнення з
Відповідача 3% річних у розмірі 17125,03
грн. та інфляційних у сумі 2507,31 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-06/928/2012
від 17.07.2012р. «Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права», передбачене
законом право кредитора вимагати
сплати боргу з урахуванням процентів
річних та інфляційних є способом
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові (п.2.).

Означене встановлено Верховним судом
України у Постанові від 12.12.2011р. (про
перегляд постанови Вищого
господарського суду України від
02.08.2011р. у справі №07/238-10), та вказано, що
3% річних та інфляційні нараховуються
незалежно від вини боржника та
незалежно від сплати ним неустойки
(пені) за порушення виконання
зобов'язання.

Отже, приписами чинного законодавства
не передбачено звільнення боржника
(відповідача) від відповідальності за
невиконання основного грошового
зобов'язання або його виконання із
порушенням встановлених Договором
термінів та не позбавляє кредитора
(позивача) права на отримання сум,
передбачених статтею 625 ЦК України.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3%
річних та інфляційних витрат за
допомогою програми
інформаційно-пошукової системи
«Законодавство» у відповідності до
методики листа Верховного суду України
№62-97р від 03.04.1997р. «Рекомендації
відносно порядку застосування індексу
інфляції при розгляді судових справ»,
зважаючи на межі позовних вимог, суд
дійшов висновку про задоволення вимог
щодо стягнення 3% річних частково, а
саме в сумі 17410,37 грн., та інфляційних
частково - у сумі 1935,6 грн.

Водночас Позивачем заявлено до
стягнення пеню у сумі 38341,32 грн.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з частиною 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Отже, для застосування до боржника
відповідальності у вигляді стягнення
пені, вона має бути передбачена законом
або договором.

Сторони у п.7.2.3. Договору №388 від 31.10.2012р.
погодили, що споживач несе
відповідальність за несвоєчасне
виконання розрахунків за теплову
енергію - сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення.

Частиною шостою статті 232 ГК України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Зважаючи на викладене, межі позовних
вимог, перевіривши наданий Позивачем
розрахунок пені за допомогою програми
інформаційно-пошукової системи
«Законодавство» суд дійшов висновку
про часткове задоволення цих вимог, а
саме в сумі 38238,56 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються судом на
Відповідача пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

Припинення провадження у справі з
підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не
тягне за собою наслідків у вигляді
повернення сплаченої суми судового
збору. Вказана позиція викладена
зокрема у Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України. Таким
чином, враховуючи виникнення спору з
вини Відповідача, в даній частині
судові витрати покладаються на
Відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження в частині
позовних вимог Обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» в інтересах
виробничої одиниці
«Слов'янськтепломережа», м. Слов'янськ
Донецької області, до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донсервісбуд», м.Донецьк, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача Департамент
капітального будівництва Донецької
обласної державної адміністрації,
м.Донецьк про стягнення основного
боргу у сумі 100000 грн.

2. Позовні вимоги Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» в інтересах
виробничої одиниці
«Слов'янськтепломережа», м. Слов'янськ
Донецької області, до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Донсервісбуд», м.Донецьк, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача Департамент
капітального будівництва Донецької
обласної державної адміністрації,
м.Донецьк про стягнення основного
боргу у сумі 1404692,05 грн., пені в сумі 38341,32
грн., інфляційних у сумі 2507,31 грн., 3%
річних у сумі 17125,03 грн. задовольнити
частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донсервісбуд» (83059,
м.Донецьк, вул. Сеченова, буд.1, код 32942802,
р/р 58 в ПАТ БМ Банк м.Донецьк, МФО
380913, ) на користь
виробничої одиниці Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» (83086,
м.Донецьк, вул.Донецька, б.38, ) «Слов'янськтепломережа» (84112,
Донецька область, м.Слов'янськ,
вул.Іскри, 5, ) структурний
підрозділ «Єдиний розрахунковий
центр» ОКП «Донецьктеплокомуненерго»
на р/р4214 у ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» в м.Донецьку, МФО 334851,
код ЄДРПОУ банку 26221744 суми основного
боргу 1404692,05 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донсервісбуд» (83059,
м.Донецьк, вул. Сеченова, буд.1, код 32942802,
р/р 58 в ПАТ БМ Банк м.Донецьк, МФО
380913, ) на користь
виробничої одиниці Обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» (83086,
м.Донецьк, вул.Донецька, б.38, ) «Слов'янськтепломережа» (84112,
Донецька область, м.Слов'янськ,
вул.Іскри, 5, ) на р/р 4705
у Слов'янському відділенні ПАТ
«Промінвестбанк» в Донецькій області,
МФО 300012, код ЄДРПОУ банку 05540965 пеню в
сумі 38238,56 грн., інфляційні нарахування
1935,6 грн., 3% річних 17410,37 грн., а також
відшкодування сплаченого судового
збору в розмірі 31245,53 грн.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

6. В задоволенні в іншій частині позову
відмовити.

7. В судовому засіданні 06.02.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

8. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

9. Повний текст складено 11.02.2014р.

Головуючий суддя
С.М.
Соболєва

Суддя
Ю.В. Сич

Суддя
М.М. Гриник