ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Справа № 2/96 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіГончарука
П.А.,суддіКондратової
І.Д.(доповідач),суддіСтратієнко Л.В.,за
участю представників сторін від
позивачаГарвасюк В.Ю.,від
відповідачане з'явився;розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та кредит" в особі Філії "Прикарпатське
регіональне управління" ПАТ "Банк
"Фінанси та кредит"на ухвалу
Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.11.2009
року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 рокуу справі № 2/96 Господарського
суду Івано-Франківської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Банк "Фінанси та кредит" в
особі Філії "Прикарпатське регіональне
управління" ПАТ "Банк "Фінанси та
кредит"доПриватного підприємства
"Оріон - М" простягнення 1 112 248,78 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2009 року Відкрите акціонерне
товариство Банк "Фінанси та кредит", яке
було перейменоване у Публічне
акціонерне товариство "Банк "Фінанси та
кредит", (надалі - ПАТ "Банк "Фінанси та
кредит", позивач) звернулось до
господарського суду з позовом, у якому
посилаючись на те, що Приватне
підприємство "Оріон - М" (надалі - ПП
"Оріон - М", відповідач) неналежно
виконувало взяті на себе зобов'язання
за договором про відновлювальну
кредитну лінію № 4v-01-07 від 25.05.2007 року,
просило стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 112248,78 грн (119985,42
доларів США (гривневий еквівалент -
952684,23 грн) заборгованість по кредиту,
18588,62 доларів США (гривневий еквівалент
- 147593,64 грн) - відсотки за користування
кредитом, 11970,90 грн - пеня).

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.11.2009
року по справі № 2/96 (суддя Круглова
О.М.), залишеною без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 року
(головуючий суддя Галушко Н.А., судді :
Гриців В.М, Орищин Г.В.), затверджено
укладену сторонами мирову угоду та
припинено провадження у справі на
підставі п. 7 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу (надалі - ГПК)
України.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими
ухвалою місцевого та постановою
апеляційного господарських судів, в
своїй касаційній скарзі просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позов задовольнити повністю,
посилаючись на порушення ч. 3 ст. 78
Господарського процесуального
кодексу (надалі - ГПК) України.

19.02.2014 року представник позивача надав
додаткові пояснення до касаційної
скарги, в яких зазначив, що суди
попередніх інстанцій, приймаючи
оскаржувані рішення, безпідставно не
врахували, що згідно умов мирової угоди
збільшується строк повернення кредиту,
який встановлений у кредитному
договорі, і мирова угода не стосується
предмету позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та пояснення представника позивача,
перевіривши згідно ч. 2 ст. 1115, ч. 1 ст. 1117
ГПК України наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях, а
також правильності застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
Вищий господарський суд України
вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення з таких
підстав.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи, 12.11.2009 року сторони
уклали мирову угоду.

За умовами укладеної мирової угоди,
сторони підтвердили, що станом на 12.11.2009
року заборгованість відповідача перед
позивачем по сплаті кредитних коштів
за договором від 25.05.2007 року № 4v-01-07 про
відновлювальну кредитну лінію
становить 101785,20 доларів США.

Сторони домовились, що ПП "Оріон - М"
зобов'язується погасити
заборгованість в сумі 69985,42 доларів США
до 25.05.2015 року шляхом здійснення
щомісячного платежу в сумі 1045,12 доларів
США, а також до 15.10.2010 року - погасити
заборгованість в сумі 3799,78 доларів США
шляхом здійснення щомісячного платежу
в сумі 2650 доларів США та платіж в сумі
2649,78 доларів США.

Крім того, за умовами мирової угоди ПП
"Оріон - М" зобов'язався також з 26 числа
кожного місяця не пізніше останнього
робочого дня кожного місяця сплачувати
проценти за користування кредитними
коштами в розмірі 18 (вісімнадцять) %
річних, а також протягом 15 робочих днів
від дня затвердження мирової угоди
відшкодувати кредитору судові витрати
в повному обсязі.

У зв'язку з укладенням цієї мирової
угоди банк відмовився від своїх
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача пені за несвоєчасне
виконання зобов'язання за договором
від 25.05.2007 року № 4v-01-07 про
відновлювальну кредитну лінію.

Одним із способів вирішення
господарського спору є мирова угода
сторін.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 78 ГПК
України відмова позивача від позову,
визнання позову відповідачем і умови
мирової угоди сторін викладаються в
адресованих господарському суду
письмових заявах, що долучаються до
справи. Ці заяви підписуються
відповідно позивачем, відповідачем чи
обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від
позову або до затвердження мирової
угоди сторін господарський суд
роз'яснює сторонам наслідки
відповідних процесуальних дій,
перевіряє, чи є повноваження на
вчинення цих дій у представників
сторін.

Мирова угода може стосуватися лише
прав і обов'язків сторін щодо предмету
позову.

Про прийняття відмови позивача від
позову або про затвердження мирової
угоди сторін господарський суд
виносить ухвалу, якою одночасно
припиняє провадження у справі.

Затверджуючи мирову угоду від 12.11.2009
року, укладеної сторонами у справі,
господарський суд першої інстанції
виходив з того, що мирова угода
підписана особами, уповноваженими
представляти сторони в господарському
суді, умови цієї угоди стосується
предмету позову та не суперечать
вимогам діючого законодавства, не
порушують прав сторін в процесі.

З таким висновком місцевого
господарського суду погодився й
апеляційний суд, залишивши ухвалу
господарського суду першої інстанції
без змін.

Вищий господарський суд України
погоджується з висновком суду про те,
що, мирова угода відповідає закону, її
предметом є врегулювання спору, який
був переданий на розгляд суду, і
підстави для відмови у затвердженні
цієї мирової угоди відсутні.

Встановлення у мировій угоді іншого
строку повернення кредиту та розміру
процентів, ніж той, що був визначений у
кредитному договорі, не свідчить про
те, що така мирова угода не стосується
прав і обов'язків сторін щодо предмету
позову та суперечить чинному
законодавству, оскільки мирова угода
укладається за взаємною згодою сторін,
характеризується добровільним
волевиявленням сторін у спорі,
встановленням визначеності у
відносинах не за законом і відповідно
до обґрунтованості розбіжностей, а на
підставі взаємних поступок, і
укладаючи мирову угоду, сторони можуть
дійти згоди стосовно відстрочки та
(або) розстрочки боргу.

За таких обставин, оскільки доводи
касаційної скарги не знайшли свого
підтвердження під час здійснення
касаційного провадження, прийняті у
справі ухвала та постанова
відповідають чинному законодавству,
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
оскаржувані ухвалу місцевого та
постанову апеляційного господарських
судів - без змін.

Керуючись ст. ст. 49, 1115, 1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та кредит" в особі Філії "Прикарпатське
регіональне управління" ПАТ "Банк
"Фінанси та кредит" залишити без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду Івано-Франківської області від
12.11.2009 року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013 року у справі № 2/96 - без змін.

Головуючий суддя Гончарук П.А.Суддя
Кондратова І.Д.СуддяСтратієнко Л.В.