номер провадження справи 10/9/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014
Справа № 908/227/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Обєднання "Хорс", м.
Київ.

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Запоріжкокс",
м. Запоріжжя.

про стягнення заборгованості в розмірі
266 433 грн. 00 коп.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Овчаренко В. Ю., на
підставі довіреності б/н від 14.02.2014 р.;

від відповідача - Грекова Н.М., на
підставі довіреності № 19/4 від 01.01.2014 р.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Обєднання "Хорс", м.
Київ до Публічного акціонерного
товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя
про стягнення заборгованості в розмірі
266 433 грн. 00 коп. за мировою угодою від
22.08.2005 р. укладеною між боржником ВАТ
«Запоріжкокс» та кредиторами, в тому
числі, ТОВ «Об'єднання «Хорс».

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 28.01.2014 р., справу
908/227/14 передано на розгляд судді
Алейниковій Т.Г.

Ухвалою суду від 29.01.2014 року позовну
заяву судом прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі. Справі
присвоєно номер провадження 10/9/14.
Слухання справи призначено на 17.02.2014 р.
о 10-00 год.

17.02.2014 р. представник позивача
підтримав позовні вимоги викладені в
позові в повному обсязі.

17.02.2014 р. представник відповідача в
судове засідання наддав відзив на
позовну заяву, в якому просить суд
відмовити в задоволенні позовних
вимог. В своєму відзиві відповідач
вказує, що позивачу для врегулювання
спору, що виник між позивачем та
відповідачем, спочатку необхідно було
направити на адресу відповідача
претензію, а у разі незадоволення даної
претензії відповідачем - звернутися до
суду з позовною заявою.

Як зазначив відповідач, що позивачем на
адресу відповідача претензія із
вимогами оплати за Мировою угодою суми
що визначена графіком на 2013 рік не
направлялася.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

У судовому засіданні 17.02.2014 р., розгляд
справи був закінчений, судом оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення.

За клопотанням представників сторін
справа була розглянута без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказує, що ухвалою
господарського суду Запорізької
області від 22 серпня 2005 року по справі
№ 5/5/213 затверджено мирову угоду
укладену між боржником ВАТ
«Запоріжкокс» та кредиторами, в тому
числі, ТОВ «Об'єднання «Хорс».

Відповідно до графіку погашення
боржником грошових вимог кредиторів,
що є Додатком № 1 до Мирової угоди,
загальна сума боргу боржника перед ТОВ
«Об'єднання «Хоре» становить 1 332 162, 95
грн. Зокрема, згідно графіку погашення
боржиком грошових вимог кредиторів
сума щорічного платежу протягом одного
календарного року з 1 січня 2011 року по 31
грудня 2014 року ТОВ «Об'єднання «Хоре»
складає 266 433, 00 грн.

Пунктом 6 Мирової угоди встановлено, що
кредитори надають боржнику відстрочку
погашення заборгованості з грошових
зобов'язань терміном до 1 січня 2011 року.

Для погашення заборгованості з
грошових зобов'язань, зазначених у п. 4
даної Мирової угоди, в сумі 203 520 471,45 грн.
кредитори після закінчення відстрочки
погашення грошових зобов'язань,
наданої ЗАТ «Запоріжкокс» до 1 січня 2011
року, надають ВАТ «Запоріжкокс»
розстрочку на 5 календарних років,
починаючи з 1 січня 2011 року до 1 січня 2016
року.

Таким чином, вимоги кредиторів
погашаються з 1 січня 2011 року
відповідно до графіка (додатка №1)
кожний календарний рік рівними
частками від суми вимог, що підлягає
погашенню і зазначеної в Додатку №1.
ВАТ «Запоріжкокс» у відношенні кожного
з кредиторів має право погашати
щорічну суму грошових вимог як шляхом
одноразового платежу, так і шляхом
здійснення декількох платежів, однак у
будь - якому випадку загальна сума
даних платежів протягом одного
календарного року повинна дорівнювати
сумі грошових вимог, що підлягають
погашенню протягом календарного року
згідно Додатка №1.

Відповідно до п. 9 Мирової угоди у
зв'язку з погашенням боргу в грошовій
формі шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок кожного з
Кредиторів, а також з урахуванням
імовірності ведення листування з
питань виконання даної Мирової угоди,
кожний із кредиторів зобов'язується
протягом 30 календарних днів з моменту
затвердження даної Мирової угоди
господарським судом направити на
адресу боржника лист із вказівкою
повних банківських реквізитів, за
якими необхідно перерахувати грошові
кошти по даній Мировій угоді, а також
повної поштової адреси, що є
місцезнаходженням Кредитора, і по якій
Боржником буде здійснюватися
листування з питань виконання даної
Мирової угоди.

Вищевказаний лист повинний бути
підписаний уповноваженим
представником Кредитора і містити
застереження про те, що він направлений
з метою виконання умов даної Мирової
угоди. У випадку зміни організаційно -
правової форми, найменування, коду
Кредитора в Єдиному державному реєстрі
підприємств і організацій України,
банківських реквізитів або
місцезнаходження Кредитора, він
протягом 5 календарних днів з моменту
настання таких змін зобов'язується
сповістити про це Боржника в письмовій
формі.

На виконання п. 9 Мирової угоди ТОВ
«Об'єднання «Хорс» неодноразово
повідомляло боржнику повні банківські
реквізити, за якими необхідно
перерахувати грошові кошти по Мировій
угоді, а також повну поштову адресу.
Листи направлялись у формі
інформаційних повідомлень та у формі
претензій, з повідомленням про те, що
вони направляються з метою виконання
Мирової угоди:

- Претензія вих. 055 від 20 лютого 2013 року;

- Лист вих.№303 від 30 листопада 2012 року;

- Лист вих.№157 від 19 червня 2012 року;

- Претензія вих.№46 від 10 лютого 2012 року;

- Лист вих.№001 від 10 січня 2012 року.

Разом з тим, не направлення зазначених
листів (претензій) з зазначенням
реквізитів та адреси не перешкоджало
виконанню зобов'язань за Мировою
угодою боржником. Оскільки, відповідно
до п. 10 Мирової угоди, у випадку
невиконання або неналежного виконання
Кредитором вимог п. 9 даної Мирової
угоди Боржник здійснює погашення
грошових зобов'язань і направляє
поштову кореспонденцію на підставі
наявних у нього даних про Кредитора. У
такому випадку ЗАТ «Запоріжкокс» не
несе відповідальність за можливий
збиток (матеріальний і нематеріальний),
що може бути заподіяний Кредиторові у
зв'язку з використанням Боржником
недостовірних даних, необхідних при
перерахуванні грошових коштів на
поточний рахунок Кредитора або при
направленні поштової кореспонденції.

Наявні у розпорядженні ВАТ
«Запоріжкокс» реквізити ТОВ
«Об'єднання «Хорс» до цього часу є
незмінними.

Пунктом 17 Мирової угоди сторонами
узгоджено, що у випадку невиконання
Боржником Мирової угоди Кредитори
можуть висунути свої вимоги до
Боржника в обсязі, передбаченому даною
Мировою угодою з урахуванням
часткового погашення боргу. При
порушенні провадження у справі про
банкрутство цього ж Боржника обсяг
вимог Кредиторів, по яким була укладена
дана Мирова угода, визначається в
межах, передбачених даною Мировою
угодою.

Відповідач ПАТ «Запоріжкокс» є
правонаступником ВАТ «Запоріжкокс»,
внаслідок зміни організаційно -
правової форми.

В порушення умов мирової угоди,
боржником ВАТ «Запоріжкокс» в 2013 році
не проведено сплату частини суми
заборгованості перед кредитором ТОВ
«Об'єднання Хорс» в розмірі 266 433, 00 грн.

З 1 січня 2014 року виконання зобов'язань
за мировою угодою було прострочено
боржником.

Згідно ст. 35 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
мирова угода у справі про банкрутство
це домовленість між боржником і
кредиторами стосовно відстрочки та
(або) розстрочки, а також прощення
(списання) кредиторами боргів боржника,
яка оформляється угодою сторін.

Мирова угода одночасно є і правочином,
і судовою процедурою у справі про
банкрутство (ст. 4 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 37 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», мирова угода
укладається у письмовій формі та
підлягає затвердженню господарським
судом, про що зазначається в ухвалі
господарського суду про припинення
провадження у справі про банкрутство.
Мирова угода набирає чинності з дня її
затвердження господарським судом і є
обов'язковою для боржника (банкрута),
кредиторів, вимоги яких забезпечені
заставою, кредиторів другої та
наступних черг.

Згідно ч. 5 ст. 38 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлено, що з дня затвердження
мирової угоди боржник приступає до
погашення вимог кредиторів згідно з
умовами мирової угоди.

Виходячи зі змісту ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Зобов'язана
сторона має право виконати
зобов'язання достроково, якщо інше не
передбачено законом, іншим
нормативно-правовим актом або
договором, або не випливає із змісту
зобов'язання.

Аналогічні приписи містять ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України де
визначено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до вимог
закону, умов договору. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

ПАТ «Запоріжкокс» вже неодноразово
порушувались умови за мировою угодою.
Так, відповідач прострочив виконання
грошового зобов'язання за 2011 та 2012 роки.

ТОВ «Об'єднання Хорс» у травні 2012 року
та в квітні 2013 року зверталося до
господарського суду Запорізької
області із позовами про стягнення суми
боргу. Рішеннями господарського суду
Запорізької області за 2012 рік та 2013 рік,
залишені без змін постановами
Донецького апеляційного
господарського суду та постановами
Вищого господарського суду України,
позовні вимоги ТОВ «Об'єднання Хорс»
задовольнялись в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши
матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін, суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги повністю, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України договори та інші
правочини відносяться до підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитор) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 173 Господарського
Кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформації тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Судом встановлено, що відповідач свої
зобов'язання щодо проведення
розрахунків та дотримання умов мирової
угоди від 22.08.2005 р. у строки обумовлені
угодою виконував неналежним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Загальна сума боргу за мировою угодою
від 22.08.2005 р. на момент подання позову до
суду склала 266 433 грн. 00 коп.

Факт порушення відповідачем умов
мирової угоди від 22.08.2005 р., а також факт
заборгованості в сумі 266 433 грн. 55 коп.,
згідно графіку погашення боржиком
грошових вимог кредиторів,
підтверджується матеріалами справи.

Заперечення відповідача суд до уваги
не приймає, так як вони не знайшли свого
документального підтвердження та не
були обґрунтовані належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі
позивачем були підтверджені належними
доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

З урахуванням викладеного,
проаналізувавши надані докази, суд
задовольняє позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Обєднання
"Хорс", м. Київ до Публічного
акціонерного товариства "Запоріжкокс",
м. Запоріжжя про стягнення
заборгованості в сумі 266 433 грн. 00 коп.,
за мировою угодою від 22.08.2005 р.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» - судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подасться до суду; ставка судового
збору за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлюється 2 % від ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається повністю на
відповідача, внаслідок неправильних
дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 44, 49, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Обєднання "Хорс", м.
Київ до Публічного акціонерного
товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Запоріжкокс» (69600, м.
Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Об'єднання «Хорс» (01054, м. Київ, вул.
Ярославів Вал, 38, ) - суму
боргу в розмірі 266 433 (двісті шістдесят
шість тисяч чотириста тридцять три)
грн. 00 коп. та 5 328 (пґять тисяча триста
двадцять вісім) грн. 66 коп - судового
збору.

Видати наказ.

Суддя
Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 19.02.2014 р.