ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.2014
Справа № 905/6721/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання
Д'яковій Ю.Ю.

розглянувши матеріали справи за
позовом: Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування", м. Київ

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія "АСКА", м.
Донецьк

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

ОСОБА_2, м. Харків

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_3, м. Полтава

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_4, м. Харків

про стягнення 1587грн.82 коп.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
ОСОБА_2: не з'явився

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_3: не з'явився

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_4: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "АХА
Страхування", м. Київ, звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до відповідача
Приватного акціонерного товариства
"Українська акціонерна страхова
компанія "АСКА", м. Донецьк про
стягнення 1587 грн. 82 коп.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 09.10.2013 р. до участі у справі
залучено третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - ОСОБА_2, м. Харків.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 03.02.2014 р. до участі у справі
залучено третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 12.12.2013 р.
справу передано на розгляд судді
Боковій Ю.В., у зв'язку з перебуванням
судді Малікової Е.І. на
лікарняному.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на статті 11, 525, 526,
530, 993 Цивільного кодексу України,
статтю 27 Закону України «Про
страхування», статті 37 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Позивач позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив розглядати
справу без його присутності.

Відповідач позовні вимоги визнав,
через канцелярію господарського суду
надав заяву про визнання позовних
вимог у зв'язку з їх обґрунтованістю та
просив розглядати справу без його
участі.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Судом встановлено, що 22 червня 2012 року
між Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «АХА страхування»
(Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник)
було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту
№ТП79679Га/12х (надалі - Договір
страхування), за яким Страховик
застрахував майнові інтереси
Страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
автомобілем «Toyota Corolla», державний номер
НОМЕР_1 (надалі -застрахований
автомобіль). Вигодонабувач ПАТ «Креді
Агріколь банк». Франшиза - 0%. Строк дії
Договору з 23.06.2012 р. до 22.06.2013 р.

11.09.2012 р. в м. Харків по вул. Шевченка
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі - ДТП) за участю автомобіля «Toyota
Corolla», державний номер НОМЕР_1,
власником якого є ОСОБА_2 та автомобіля
«Opel Vectra», державний номер НОМЕР_2
(власник ОСОБА_3) під керуванням ОСОБА_4

На момент скоєння даної ДТП
транспортний засіб «Toyota Corolla»,
державний номер НОМЕР_1 був
застрахований в ПрАТ «Страхова
компанія «АХА страхування» за
договором добровільного страхування
наземного транспорту від 22.06.2012 р.
№ТП79679Га/12х, а автомобіль «Opel Vectra», що
належить ОСОБА_3, був забезпечений
чинним полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів в ПрАТ «УАСК
АСКА» № АВ 6589832.

Відповідно до п. 33.2. ст. 33 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди за
участю лише забезпечених транспортних
засобів, за умови відсутності
травмованих (загиблих) людей, а також за
згоди водіїв цих транспортних засобів
щодо обставин її скоєння, за
відсутності у них ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, ці водії мають право
спільно скласти повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду.

У зв'язку з тим, що вказані автомобілі
були забезпеченні чинними полісами
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, водії дійшли згоди про
обставини ДТП, не виявили один в одного
ознак алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебуванням під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції,
водії вирішили спільно скласти
повідомлення про ДТП.

З обставин викладених у повідомленні
про дорожньо-транспортну пригоду
вбачається, що ДТП сталася з вини
ОСОБА_4.

Зазначена дорожньо-транспортна
пригода визнана позивачем страховою
подією, з настанням якої у ПрАТ
«Страхова компанія «АХА страхування»
виник обов'язок виплатити ОСОБА_2
страхове відшкодування.

Згідно рахунку-фактури № 1-00004928 від
13.09.2013 р. складеного ТОВ «Автоарт»
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Toyota Corolla», державний номер
НОМЕР_1 складає 2097,82 грн. Відповідно до
акту виконаних робіт від 29.09.2012 р.
№ 124093, виданим ТОВ «Автоарт» вартість
виконаних робіт склала 2097,82 грн.

У зв'язку з настанням страхової події,
на виконання умов договору страхування
№ ТП79679Га/12х, на підставі страхового
акту від 22.09.2012 р. та розрахунку
страхового відшкодування до нього,
позивачем здійснено виплату
страхового відшкодування у розмірі
2097,82 грн. на користь ТОВ «Автоарт» в
рахунок страхового відшкодування
відповідно до акту № Vesko 23629/2012 ОСОБА_2
згідно рахунку № 1-04928 від 13.09.2012 р., що
підтверджується платіжним дорученням
№ ДП00006410 від 24.09.2012 р.

В своїх поясненнях від 04.11.2013 р. № ЛВ 1319
позивач зазначає, що між ним та ПАТ
«Креді агріколь банк» було підписано
договір про співробітництво,
відповідно до якого, виплата
страхового відшкодування здійснюється
без надання довідки завіреної печаткою
фінансової установи за заявою
страхувальника у випадку якщо сума
страхового відшкодування не перевищує
5 000,00 грн. Оскільки розмір страхового
відшкодування складає 2097,82 грн. АТ «СК
«АХА Страхування» виконало умови
генерального договору між ПАТ «Креді
агріколь банк» та виплатило суму
страхового відшкодування відповідно
до заяви страхувальника. В
підтвердження викладених в поясненнях
обставин позивач надав договір від
07.04.11 р. № ІМА-11-1/2011.

Відповідно до витягу з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ, була
застрахована в ПАТ «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних власників транспортних
засобів № АВ 6589832 від 24.03.2012 р. зі
строком дії до 25.03.2013 р. Цим полісом
встановлено ліміт відшкодування за
майнову шкоду у розмірі 50000 грн. та
франшиза 510,00 грн.

05.03.2013 р. позивач звернувся з претензією
до відповідача про виплату страхового
відшкодування в порядку регресу на
суму 2097,82 грн. Проте, відповідач
відповіді на заяву не надав, кошти не
перерахував, що стало підставою для
звернення ПрАТ Страхова компанія «АХА
Страхування» до суду з вищевказаним
позовом.

Спеціальними законами, які регулюють
відносини у сфері страхування, зокрема
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (далі - обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності) і спрямовані на
створення ринку страхових послуг,
посилення страхового захисту майнових
інтересів підприємств, установ,
організацій та фізичних осіб, на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України, є Закони України «Про
страхування» та «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Відповідно до норм ст. 124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення особа, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
звільняється від адміністративної
відповідальності за порушення правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів, за
умови, що учасники
дорожньо-транспортної пригоди
скористалися правом спільно скласти
повідомлення про цю пригоду відповідно
до Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування» від
17.02.2011 р. № 3045-VI внесено зміни в п. 33.2 ст.
33 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», та встановлено,
що у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди за
участю лише забезпечених транспортних
засобів, за умови відсутності
травмованих (загиблих) людей, а також за
згоди водіїв цих транспортних засобів
щодо обставин її скоєння, за
відсутності у них ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, ці водії мають право
спільно скласти повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду. У такому
разі водії транспортних засобів після
складення зазначеного в цьому пункті
повідомлення мають право залишити
місце дорожньо-транспортної пригоди та
звільняються від обов'язку інформувати
відповідний підрозділ МВС України про
її настання. У разі оформлення
документів про дорожньо-транспорту
пригоду без участі уповноважених на те
працівників відповідного підрозділу
МВС України розмір страхової виплати
за шкоду, заподіяну майну потерпілих,
не може перевищувати максимальних
розмірів, затверджених Уповноваженим
органом за поданням МТСБУ, що діяли на
день настання страхового випадку.

У зв'язку із тим, що між учасниками ДТП
спільно складено повідомлення про
дорожньо-транспорту пригоду, отже,
водій винний у вчиненні ДТП,
звільняється від адміністративної
відповідальності за порушення Правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Згідно повідомлення про
дорожньо-транспорту пригоду
(європротокол) від 11.09.2012 р. ДТП
відбулося внаслідок порушення ОСОБА_4
Правил дорожнього руху. З аналізу
зазначеного повідомлення вбачається,
що ОСОБА_4 керував транспортним засобом
на законних підставах. В повідомленні
зазначено, що під час повороту праворуч
відбулось зіткнення автомобіля «Opel
Vectra», державний номер НОМЕР_2 із задньою
частиною автомобіля «Toyota Corolla»,
державний номер НОМЕР_1 під час руху в
одному і тому ж напрямку та по одній і
тій же смузі.

Судом встановлено, що учасники
дорожньо-транспортної пригоди
скористались правом спільно скласти
повідомлення про цю пригоду відповідно
до Закону «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Отже, повідомлення про
дорожньо-транспорту пригоду, складене
учасниками ДТП відповідно до норм
чинного законодавства і є належним
доказом вини особи, що скоїла ДТП, у
зв'язку з чим завдана шкода підлягає
відшкодуванню в порядку регресу.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Стаття 993 Цивільного кодексу України
передбачає, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, яка отримала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за спричинені збитки.

Статтею 29 вказаного Закону
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Абзацом 2 ч. 1 статті 1192 ЦК України
встановлено, що розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

У відповідності до пункту 22.1 статті 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, з урахуванням приписів статей
Цивільного кодексу України та Закону
України «Про страхування», Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у позивача виникло право
регресної вимоги до відповідача в
сумі 1587 грн. 82 коп.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

За договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АВ № 6589832 розмір франшизи
встановлений в сумі 510,00 грн.

При розрахунку заявленої до стягнення
суми, позивачем було зменшено страхове
відшкодування на суму франшизи,
визначеної договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів серії АВ № 6589832 .

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до частини 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, перелічені
обставини справи, оцінивши відповідно
до статті 43 ГПК України наявні в
матеріалах справи докази та обставини
справи за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача,
відповідно до статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», м. Київ до
Приватного акціонерного товариства
"Українська акціонерна страхова
компанія "АСКА", м. Донецьк про
стягнення 1587 грн. 82 коп. - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія АСКА» (83052, м. Донецьк, пр-т
Ілліча, буд. 100, ) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, р/р №
0300 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005,
) матеріальні збитки в
порядку регресу в розмірі 1587,82 грн.,
судовий збір в сумі 1720,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 19.02.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частину.
рішення.

Повний текст рішення підписаний 24.02.2014
р.

Суддя
Ю.В. Бокова