номер провадження справи 32/1/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014
Справа № 908/5/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ,
вул. Шолуденка, 1)

до відповідача Комунального
підприємства "Токмак Теплоенергія"
Токмацької міської ради

(71701, Запорізька область, м. Токмак, вул.
Шевченко, буд. 45 А)

про стягнення 1368824,91 грн.

Суддя Н.А.
Колодій

Представники:

Від позивача Мацегорін А.О.,
довіреність № 36/10 від 30.12.2013 р.

Від відповідача Бохан М.І., довіреність
№ 262 від 08.10.2013 р.

Суть
спору:

Розглядається позовна заява Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" до Комунального підприємства
"Токмак Теплоенергія" Токмацької
міської ради про стягнення 1368824,91 грн.,
які складаються 1155000 грн. основного
боргу за договором поставки природного
газу № 06/10-3210-БО-13 від 27.12.2010 р., пені в
розмірі 113779,33 грн., 3% річних в розмірі
97043,51 грн. та інфляційних втрат в
розмірі 3002,07 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 08.01.2014 р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/5/14,
присвоєно номер провадження справи
32/1/14, з призначенням судового
засідання на 29.01.2014 р. Ухвала
направлялась на адресу сторін в
установленому законом порядку.

Поштові повідомлення свідчать, що
сторони належним чином повідомлені про
дату, час і місце проведення судового
засідання. Враховуючи вищевикладене
суд приходить до висновку, що сторони
належним чином повідомлені про час і
місце судового засідання.

За таких обставин, суд вважає, що ним
були вжиті достатні заходи для
повідомлення відповідача про дату, час
та місце розгляду справи № 908/5/14.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.01.2014 р. у
зв'язку з неявкою позивача розгляд
справи відкладено на 12.02.2014 р.

Позивач підтримав заявлені вимоги з
підстав викладених в позові та
обґрунтовує їх а ст.ст. 1, 2, 12, 54-57, 61, 64, 66,
67, 82-85 ГПК України, ст.ст. 11-16, 258, 525, 526, 530,
550-552, 611, 625, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 217,
264, 265 ГК України та умовами договору
поставки природного газу № 06/10-3210-БО-13
від 27.12.2010 р.

12.02.2014 р. до канцелярії господарського
суду Запорізької області від КП "Токмак
теплоенергія" Токмацької міської ради
надійшло клопотання вих. № 122 від 11.02.2014
р. про зменшення розміру пені, в якому
відповідач зазначає, що відповідно до
умов договору № 06/10-3210 БО-13 газ, який
отримувало ТОВ "Токмак теплоенергія",
використовувався ним виключно для
надання населенню та релігійним
організаціям послуг з опалення та
гарячого водопостачання. Використання
газу покупцем для інших потреб не є
предметом цього договору. Плата за
надані послуги отримується
відповідачем від населення відповідно
до тарифів, затверджених органом
місцевого самоврядування, які не
відповідають фактичній вартості
теплової енергії та є нижчими
економічно обгрунтованих витрат на їх
виробництво. Заборгованість
утворилась внаслідок поважних причин:
несвоєчасної оплати за спожиту теплову
енергію всіма категоріями споживачів,
не відповідності фактичній вартості
теплової енергії. Про тяжкий
фінансовий стан КП "Токмак
теплоенергія" Токмацької міської ради,
у зв'язку з великою дебіторською
заборгованістю перед відповідачем
підприємств, організацій та населення
свідчить довідка про поточну
заборгованість станом на 01 лютого 2014
року. Відповідно до довідки про
розрахунки за спожиту теплову енергію
станом на 01 лютого 2014 року
заборгованість перед КП "Токмак
Теплоенергія" населення за спожиту
теплову енергію складає 4707000 грн.,
бюджетних установ та організацій - 6533,3
тис. грн., інших споживачів - 986000 грн.,
пільги та субсидії - 236,9 тис. грн. Крім
того, КП "Токмак теплоенергія" працює за
тарифом, погодженим органами місцевого
самоврядування, структура якого
встановлена в законному порядку і який
не передбачає додаткових витрат (штраф,
пеня, неустойка і т.п.), інших джерел
надходження коштів або отримання
прибутку для покриття штрафних санкцій
у ТОВ "Токмак Теплоенергія" немає.
Стягнення з підприємства пені в сумі
113779,33 грн., є непосильним тягарем,
сплата якого безперечно призведе до
використання коштів не за
призначенням, що позбавить можливості
фінансувати нагальні потреби
підприємства, поставить під загрозу
працездатність систем
теплопостачання, їх технічний стан,
безпечну експлуатацію і, відповідно,
встановлення гарантій безпеки життя та
здоров'я населення. Таким чином,
відповідач просить зменшити розмір
пені з урахуванням п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК
України.

За клопотанням представників сторін
судове засідання велось без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено 12.02.2014 р.
оголошенням вступної та резолютивної
частин рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини сторін по справі
врегульовані договором поставки
природного газу для вироблення
теплової енергії для потреб установ та
організацій, що фінансуються з
державного та місцевих бюджетів, а
також інших суб'єктів господарювання №
06/10-3210 БО-13 від 27.12.2010 р., укладений між
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"
(позивачем у справі) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Токмак
Теплоенергія" (відповідачем у справі).

Пунктом 1 додаткової угоди № 6 до
договору замінено сторону покупця за
договором з ТОВ "Токмак Теплоенергія"
на КП "Токмак Теплоенергія" Токмацької
міської ради.

Відповідно до п.1.1. договору
постачальник зобов'язується поставити
покупцеві імпортований природний газ,
а покупець зобов'язується прийняти і
оплатити природний газ в обсязі,
зазначеному у п. 1.2. цього договору. Газ,
що постачається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для вироблення теплової енергії для
потреб установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання. Використання газу
покупцем для інших потреб не є
предметом цього договору.

Постачальник передає покупцю в період
з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року
природний газ (надалі - газ) з
урахуванням вартості його
транспортування в обсязі до 2109,498
тис.куб. м., в тому числі по місяцях:
січень - 420,365 тис. куб. м., лютий -
441,327 тис. куб. м., березень - 318,521 тис. куб.
м., квітень - 94,285 тис. куб. м., жовтень -
190,000 тис. куб. м., листопад - 285,000 тис. куб.
м., грудень - 360,000тис. куб. м., а всього -
2109,498 тис. куб. м., відповідно до
додаткової угоди № 5 від 30.08.2011 р. до
договору.

Згідно п. 3.1. договору, ціна за 1000 куб. м.
природного газу становить 2187,20 грн. без
урахування податку на додану вартість,
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки
до затвердженого тарифу на газ - 2 %;

- податок на додану вартість за
ставкою 20%. Крім того, тариф на
транспортування газу магістральними
та розподільними трубопроводами 234,00
грн., крім того ПДВ - 20%. До сплати за 1000
куб.м. природного газу 2464,94 грн., крім
того ПДВ 20%, всього з ПДВ 2957,93 грн.
Загальна вартість цього договору
складається із сум вартості місячних
поставок газу.

Пунктом 1 додаткової угоди № 2 від 30.12.2010
р. до договору сторонами узгоджено, що
пункт 3.1. договору викладено в
наступній редакції: " 3.1. Ціна з 01 січня
2011 року за 1000 куб. м. природного газу
становить 2282,00 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки
до затвердженого тарифу на газ - 2 %;

- податок на додану вартість за
ставкою 20%. Крім того, тариф на
транспортування газу магістральними
та розподільними трубопроводами 234,00
грн., крім того ПДВ - 20%. До сплати за 1000
куб. м. природного газу 2561,64 грн., крім
того ПДВ 20%, всього з ПДВ 3073,97 грн.".

Пунктом 1 додаткової угоди № 3 від 04.04.2011
р. до договору сторонами узгоджено, що з
01 квітня 2011 року викласти пункт 3.1.
договору в наступній редакції: " 3.1. Ціна
за 1000 куб. м. газу становить 2553,20 грн. без
урахування податку на додану вартість,
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки
до затвердженого тарифу на газ - 2 %;

- податок на додану вартість за
ставкою 20%. Крім того, тариф на
транспортування газу магістральними
та розподільними трубопроводами 259,70
грн., крім того ПДВ - 20%. До сплати за 1000
куб. м. природного газу 2863,96 грн., крім
того ПДВ 20%, всього з ПДВ 3436,75 грн.".

Пунктом 1 додаткової угоди № 4 від 11.07.2011
р. до договору сторонами узгоджено, що з
01 липня 2011 року викласти пункт 3.1.
договору в наступній редакції: " 3.1. Ціна
за 1000 куб. м. газу становить 3023,50 грн. без
урахування податку на додану вартість,
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки
до затвердженого тарифу на газ - 2 %;

- податок на додану вартість за
ставкою 20%. Крім того, тариф на
транспортування газу магістральними
та розподільними трубопроводами 258,00
грн., крім того ПДВ - 20%. До сплати за 1000
куб.м. природного газу 3368,97 грн., крім
того ПДВ 20%, всього з ПДВ 4042,76 грн.".

Розрахунки проводяться шляхом
поетапної оплати у такому порядку:

- перша оплата в розмірі 34
(тридцять чотири) відсотки від
вартості запланованих

місячних обсягів постачання газу
проводиться не пізніше 10 числа місяця
поставки;

- подальші оплати проводяться
плановими платежами по 33 (тридцять
три)

відсотки від вартості запланованих
місячних обсягів постачання газу до 20
та 30 (31) числа місяця поставки.
Остаточний розрахунок за фактично
спожиті обсяги газу здійснюється на
підставі акт, приймання-передачі газу
до 20 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу (п. 4.1. договору).

Згідно п. 5.1 договору встановлено,
що строк поставки газу: з 1 січня 2011 року
по 31 грудня 2011 року включно.

Пунктом 6.1.1 договору передбачено, що
покупець зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за
поставлений газ.

Відповідач свої зобов'язання за
договором поставки природного газу
належним чином не виконав, оскільки за
поставлений природний газ
розрахувався частково у розмірі 2796971,15
грн., чим порушив умови договору.

Крім того, у зв'язку з несплатою
покупцем отриманого імпортованого
природного газу відповідно до умов
договору, позивачем заявлені вимоги
про стягнення з відповідача пені в
розмірі, пені в розмірі 113779,33 грн., 3%
річних в розмірі 97043,51 грн. та
інфляційних втрат в розмірі 3002,07 грн.

Оцінивши доводи сторін, фактичні
обставини справи та норми чинного
законодавства, що регулюють
правовідносини сторін по даній справі,
суд виходить з наступного.

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

За своєю правовою природою, договір по
даній справі є договором поставки.

Згідно із ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено,
що до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Згідно з нормою ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

На виконання умов договору позивач
протягом січня - квітень 2011 року
поставив, а відповідач прийняв
природний газ на загальну суму 3951971,15
грн., що підтверджується актами
передачі - приймання природного газу:
від 31.01.2011 р. за січень 2011 р. на суму
1292188,56 грн., від 28.02.2011 р. за лютий 2011 р. на
суму 1356625,08 грн., від 31.03.2011 р. за березень
2011 р. на суму 979123,36 грн., від 30.04.2011 р. за
квітень 2011 р. на суму 324034,15 грн.

Весь поставлений товар був прийнятий
відповідачем без зауважень щодо якості
та кількості, про що свідчить підпис та
печатка відповідача на актах
передачі-приймання природного газу за
період січня -квітень 2011 р. за
договором, які також були погоджені
газорозподільною організацією ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз".

Строк оплати за поставлений газ
встановлено п. 4.1 договору - до 20 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Пунктом 6.1.1 договору передбачено, що
покупець зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за
поставлений газ.

Відповідачем частково була погашена
заборгованість за поставлений газ за
договором у сумі 2796971,15 грн.

Таким чином, на момент подання позову,
неоплаченою залишилась заборгованість
за поставлений у січні-квітні 2011 року
природний газ у сумі 115500 грн.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Враховуюче вищевикладене та той факт,
що на момент розгляду спору по суті
відповідач не надав доказів повної
оплати отриманого природного газу за
договором, вимога позивача про
стягнення 1155000 грн. основного боргу
законна, обґрунтована, яка підлягає
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення пені 113779,33 грн.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Вимоги щодо стягнення пені позивач
обґрунтовує п. 7.3.1. договору, яким
передбачено, що у разі порушення
покупцем умов п. 4.1. цього договору,
покупець зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Судом перевірено заявлений позивачем
розмір пені та встановлено, що розмір
пені є більшим, однак суд не може
виходити за межі заявлених позовних
вимог, тому стягненню підлягає сума
пені у розмірі 113779,33 грн.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо
стягнення неустойки суд враховує:
причини неналежного виконання
зобов'язання відповідачем,
невідповідність розміру пені
наслідкам порушення, майновий стан
сторін, а також не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу, та приходить до наступних
висновків.

Статті 614 Цивільного кодексу України, 218
Господарського кодексу України
передбачають, що особа за невиконання
або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності).

Частиною 3 ст. 551 ЦК України,
встановлено, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Аналогічне положення
міститься і в ст. 233 ГК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

З умов договору вбачається, що газ, який
постачається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для вироблення теплової енергії для
потреб установ та організацій, що
фінансується з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання. Використання газу
покупцем для інших потреб не є
предметом цього договору.

Відповідно до довідки вих. № 115 від 07.02.14
р. КП "Токмак теплоенергія" Токмацької
міської ради заборгованість всіх
категорій споживачів перед КП "Токмак
теплоенергія" Токмацької міської ради
складає 12463,6 тис. грн., в тому числі
заборгованість населення складає 4707,4
грн., бюджетних установ та організацій -
6533,3 тис. грн.., інших споживачів 986,0 тис.
грн.., пільги та субсидії-236,9 тис. грн. В
свою чергу споживачі - фізичні особи не
несуть обов'язку сплати відповідачу
пені за порушення строків розрахунків
за надані послуги з опалення та
гарячого водопостачання.

Таким чином, зважаючи на особливості
здійснення господарської діяльності у
сфері постачання та реалізації
енергоносіїв та законодавчо
обумовлену специфіку взаємовідносин
між суб'єктами, що здійснюють
господарську діяльність в
енергетичній галузі, неможливість
самостійно впливати на своєчасність
розрахунків за природний газ,
приймаючи до уваги той факт, що
покупцем газу за договором було ТОВ
"Токмак теплоенергія", а не КП "Токмак
теплоенергія", тобто ступінь вини у
порушенні зобов'язання, та
невідповідність розміру пені
наслідкам порушення, майновий стан
сторін, суд вважає за можливе
задовольнити клопотання відповідача і
застосувати п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України та
зменшити розмір пені, що підлягає
стягненню з відповідача на 40 %, тобто до
68267,60 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення 3002,07 грн.
заборгованості внаслідок інфляційних
процесів та 3 % річних у розмірі 97043,51
грн. за період з 21.03.2011 р. по 30.12.2013 р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розрахунок позивача щодо стягнення
інфляційних витрат виконаний вірно,
суд встановив що вимога про стягнення
3002,07 грн. втрат від інфляції
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунок 3% річних,
наданий позивачем, суд встановив що
вимога підлягає задоволенню частково
в сумі 96260,55 грн. -3% річних. В решті щодо
стягнення 3% річних слід відмовити.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні
докази в обґрунтування позовних вимог.

Таким чином позов слід задовольнити
частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
судові витрати, в частині задоволених
вимог, слід покласти на відповідача,
оскільки спір доведений до суду з його
вини.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-84 Господарсько
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" до Комунального
підприємства "Токмак Теплоенергія"
Токмацької міської ради про стягнення
1368824,91 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
"Токмак Теплоенергія" Токмацької
міської ради (71701, Запорізька область, м.
Токмак, вул. Шевченко, буд. 45а, ) на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1,
код ЄДРПОУ 31301 (один мільйон сто
п'ятдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп.
основного боргу, 68267 (шістдесят вісім
тисяч двісті шістдесят сім) грн. 60 коп.
пені, 96260 (дев'яносто шість тисяч двісті
шістдесят) грн. 55 коп. - 3% річних, 3002 (три
тисячі дві) грн. 07 коп. інфляційних
втрат, 26451 (двадцять шість тисяч
чотириста п'ятдесят одна) грн. 09 коп.
судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК
України "17" лютого 2014 р.

Суддя
Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.