ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.02.2014
Справа № 905/6140/13

Господарський суд Донецької області у
складі судді Нестеренко Ю.С.

при секретарі судового засідання
Вашето Т.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком
Нова Водолага», смт.Нова Водолага,
Харківська область

до Відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор», м.Донецьк

про: стягнення заборгованості у
розмірі 537628,096грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: Сільченко Т.І., яка діє на
підставі довіреності від 02.09.2013р.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агроком Нова
Водолага», смт.Нова Водолага,
Харківська область звернувся до
господарського суду Донецької області
з позовом до Відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельний будинок «Амстор»,
м.Донецьк про стягнення заборгованості
у розмірі 537628,096грн.

В обґрунтування своїх вимог
Позивач посилається на неналежне
виконання Відповідачем грошових
зобов'язань за договором №354 від
27.01.2012р. у частині оплати вартості
прийнятого ним товару, внаслідок чого
за останнім утворилась заборгованість
у сумі 519040,12грн., що стало підставою для
нарахування 3% річних та інфляційних
нарахувань.

На підтвердження викладених обставин
Позивач надав копії: договору №354 від
27.01.2012р. разом зі специфікаціями до
нього, видаткових накладних,
довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей,
платіжних доручень.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 625, 692 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 54-57, 82, 83
Господарського процесуального кодексу
України.

В процесі розгляду справи Позивач
надав заяву б/н від 06.02.2013р., у порядку
ст.22 ГПК України, в якій уточнив позовні
вимоги та просив стягнути з
Відповідача заборгованість у розмірі
519040,12грн., 3% річних у сумі 16509,74грн. та
інфляційних нарахувань у розмірі
2078,236грн.

Одночасно позивачем була надана
заява про забезпечення позову б/н від
14.08.2013р. в якій Позивач просив накласти
арешт в межах заявленої суми 548380,65грн.
на майно, транспортні засоби та
грошові кошти відповідача.

Згідно вимог передбачених ст.66
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Дослідивши матеріали справи та
доводи викладені в заяві Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком
Нова Водолага», смт.Нова Водолага,
Харківська область про забезпечення
позову суд дійшов висновку, що вона не
підлягає задоволенню, у зв'язку з
безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідач у своєму відзиві б/н б/д
заперечив проти позовних вимог, з
підстав того, що позивач не надав
жодних доказів настання обов'язку щодо
сплати покупцем сум грошових коштів за
придбані товари. Одночасно, Відповідач
заявив про застосування строків
позовної давності відносно пені. Суд
розглянувши заявлене клопотання
відмовляє у його задоволенні, оскільки
Позивачем взагалі не заявлялись вимоги
про стягнення пені.

21.10.2013р. до господарського суду
Донецької області надійшов зустрічний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Амстор", м.Донецьк до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроком Нова
Водолага", смт.Нова Водолага,
Харківська область про визнання
договору недійсним.

Ухвалою від 22.10.2013р. суд відмовив у
прийнятті зустрічної позовної заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Амстор", м.Донецьк.

Ухвалою господарського суду від
22.10.2013р. продовжено строк розгляду
справи на 15 днів до 12.11.2013р.

24.10.2013р. від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний
будинок "Амстор", м.Донецьк надійшла
апеляційна скарга б/н б/д на ухвалу
господарського суду Донецької області
від 22.10.2013р. по справі №905/6140/13.

Ухвалою господарського суду від
25.10.2013р. суд зупинив провадження по
справі №905/6140/13.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 30.10.2013р.
повернено апеляційну скаргу
заявникові.

Ухвалою Вищого господарського
суду України від 02.12.13р. касаційну
скаргу відповідача на ухвалу
Донецького апеляційного
господарського суду від 30.10.13р.
повернено.

Ухвалою господарського суду від
27.01.2014р. поновлено провадження по
справі №905/6140/13.

Щодо клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи яке
призначено на 06.02.2014р., то суд
відмовляє у його задоволенні ,
оскільки відповідач є юридичною особою
та мав можливість направити до суду
іншого представника для розгляду
справи.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив :

Між Позивачем (Продавець) та
Відповідачем (Покупець) укладено
договір №354 від 27.01.2012р. (далі - Договір)
відповідно до умов якого Продавець
зобов'язується поставити Покупцю
визначений Договором та
Специфікаціями до нього товар, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити цей товар у порядку та на
умовах, які передбачені цим Договором
та Специфікаціями до нього.

За умовами п.2.1. договору найменування
та кількість товару погоджуються
Сторонами в Специфікаціях та накладних
до Договору, які є його невід'ємною
частиною.

Згідно п.2.3. договору строки оплати за
товар погоджуються сторонами в
Специфікаціях до договору. Розрахунок
здійснюється шляхом перерахування
суми вартості товару на розрахунковий
рахунок Продавця, який вказаний в цьому
Договорі.

Пунктом 2.5. договору встановлено, що
строки, умови поставки та оплати товару
вказуються в Специфікаціях, які є
невід'ємними частинами цього Договору.

Відповідно до п.3.1. договору Покупець
оплачує 100% фактично поставленого
товару на умовах, які обумовлені в
Специфікаціях, які є невід'ємними
частинами цього Договору, у
відповідності з кількістю та якістю
фактично відвантаженого товару.
Поставка товару здійснюється на умовах
Інкотермс 2010р.

Як зазначено у п.3.2. договору фактичні
умови поставки обумовлюються в
Специфікаціях до даного Договору.
Передача товару здійснюється за
видатковими накладними. Зобов'язання
по передачі товару вважаються
виконаними Продавцем після приймання
обумовленої договором кількості та
якості товару Покупцем, а саме
підписанням накладних.

За приписами п.6.2. договору у випадку
затримання оплати товару Покупець за
вимогою Продавця сплачує йому суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь період
прострочки платежу.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання обома сторонами та діє до
31.12.2012р., а в частині виконання
зобов'язань, до повного їх виконання.

Договір підписаний Сторонами та
скріплений печатками підприємств.

Специфікаціями до договору сторони
погодили найменування товару, що
буде поставлятися - соняшникова олія
нерафінована, одиницю виміру,
кількість, вартість товару та умови
поставки.

На виконання умов договору позивач
поставив на адресу відповідача Товар,
що підтверджується видатковими
накладними: №РН-0102-01 від 01.02.2012р. на суму
364496,00грн., №РН-0102-02 від 01.02.2012р. на суму
362316,00грн., №РН - 0402-01 від 04.02.2012р. на суму
365586,00грн., №РН-2902-01 від 29.02.2012р. на суму
1463870,00грн., №РН-2902-02 від 29.02.2012р. на суму
713732,00грн., №РН -2103-01 від 21.03.2012р. на суму
71504,00грн., а разом на загальну суму
3341504грн. Факт отримання відповідачем
товару підтверджується підписом
представника відповідача у вказаних
накладних та довіреностями на
отримання товарно-матеріальних
цінностей №46/ц від 01.02.2012р., №83/ц від
24.02.2012р., №254н/1 від 01.03.2012р.

За приписами п.2 ст.692 ЦК України
покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Отже у Відповідача виникли
зобов'язання перед Позивачем щодо
оплати отриманого ним товару.

Доказів наявності заперечень щодо
кількості поставленого товару, а також
порядку поставки та інших зауважень, на
момент фактичної його передачі, суду
відповідачем не представлено.
Письмові повідомлення стосовно
відмови від прийняття або оплати
продукції Відповідачем Позивачу не
надавались.

Відповідач частково оплатив
отриманий товар у розмірі 2822463,88грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями: №16529 від 02.04.2012р. на суму
180000,00грн., №35392 від 24.07.2012р. на суму
742463,88грн., №28270 від 11.06.2012р. на суму
300000,00грн., №28996 від 14.06.2012р. на суму
225000,00грн., №16627 від 03.04.2012р. на суму
740000,00грн., №17649 від 09.04.2012р. на суму
635000,00грн.

Решту отриманого товару
Відповідач не сплатив.

Претензією б/н б/д позивач звернувся до
Відповідача з вимогою оплатити
заборгованість за поставлений товар у
розмірі 519040,12грн. Дана претензія була
надіслана Відповідачу 06.06.2013р., однак
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з огляду на наступне:

За приписами ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст.530 Цивільного кодексу
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Як встановлено матеріалами справи,
відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо повного та своєчасного розрахунку
за отриманий Товар не виконав у зв'язку
з чим за відповідачем виникла сума
боргу у розмірі 519040,12грн.

На підставі зазначеного, факт
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за спірним Договором
перед позивачем підтверджено
наявними в матеріалах справи доказами,
на підставі чого суд дійшов висновку
про законність та обґрунтованість
вимог позивача про стягнення з
відповідача суми боргу у розмірі
519040,12грн. за спірним Договором.

Доводи відповідача про те, що у
нього не настав обов»язок оплати
отриманого товару судом до уваги
не приймаються, оскільки є
безпідставними та спростовуються
наявними матеріалами справи.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, за
вимогою кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
період прострочення, а також три
відсотки річних від простроченої суми,
якщо інший розмір не встановлений
договором або законом.

Керуючись вищенаведеною нормою
закону, позивачем було здійснено
нарахування 3% річних за період з
25.07.2012р. по 15.08.2013р. у розмірі 16509,74грн.,
інфляційних нарахувань за період з
25.07.2012р. по 15.08.2013р. у сумі 2078,236грн. та
пред`явлено до стягнення зазначені
суми.

Враховуючи, що матеріалами справи
доведений факт порушення відповідачем
строків оплати, господарський суд
перевіривши розрахунок позивача
стосовно нарахування 3% річних, вважає
що позовні вимоги у цій частині
підлягають частковому задоволенню у
сумі 16491,09грн. у зв'язку з допущенням
арифметичної помилки при здійсненні
розрахунку.

Щодо позовних вимог про стягнення
інфляційних нарахувань в сумі 2078,236грн.,
то суд відмовляє повністю у їх
задоволені, оскільки сукупний індекс
інфляції за визначений Позивачем
період становить 99,59%.

У відповідності до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати відносяться на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агроком
Нова Водолага», смт.Нова Водолага,
Харківська область до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельний будинок «Амстор»,
м.Донецьк про стягнення заборгованості
у розмірі 519040,12грн., 3% річних у сумі
16509,74грн. та інфляційних нарахувань у
розмірі 2078,236грн.

задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор», м.Донецьк (83012,
м.Донецьк, вул.Соколина, 38, ,
ІПН 21, р/р 8354 у філії ПАТ
«ПУМБ» м.Донецьк, МФО 335537) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком Нова
Водолага», смт.Нова Водолага,
Харківська область (63200, Харківська
область, Нова Водолага, вул.Некрасова,
12, , ІПН 06, р/р у
ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», м.Київ, МФО
380805) заборгованість у розмірі 519040,12грн.,
3% річних у сумі 16491,09грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний
будинок «Амстор», м.Донецьк (83012,
м.Донецьк, вул.Соколина, 38, ,
ІПН 21, р/р 8354 у філії ПАТ
«ПУМБ» м.Донецьк, МФО 335537) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроком Нова
Водолага», смт.Нова Водолага,
Харківська область (63200, Харківська
область, Нова Водолага, вул.Некрасова,
12, , ІПН 06, р/р у
ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», м.Київ, МФО
380805) витрати зі сплати судового збору
у розмірі 10710,62грн.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

6. У судовому засіданні 06.02.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

7. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

8. Повний текст рішення підписано
11.02.2014р.

Суддя
Ю.С.
Нестеренко