ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014 року
Справа № 912/1827/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Орєшкіної
Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Ширбокової Л.П.,

секретар судового засідання:
Євстигнеєва Т.О.,

від позивача: Хмара Є.А., представник,
довіреність № 71 від 14.01.2014 року;

від відповідача: Горовецький М.Ф.,
представник, довіреність № 55 від 15.01.2014
року;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім"
Олександрійська фірма "Віра-Сервіс" на
рішення господарського суду
Кіровоградської області від 19.12.2013 року
у справі №912/1827/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
експериментальний ремонтно-механічний
завод", м. Дніпропетровськ

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім"
Олександрійська фірма "Віра-Сервіс", м.
Олександрія, Кіровоградська область

про стягнення 206 575 грн. 34 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дніпропетровський
експериментальний ремонтно-механічний
завод" (далі по тексту - ТОВ
"Дніпропетровський експериментальний
ремонтно-механічний завод"), з
урахуванням уточнень позовних вимог,
звернулось до господарського суду
Кіровоградської області з позовом про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім"
Олександрійська фірма "Віра-Сервіс"
(далі по тексту - ТОВ "Торговий дім"
Олександрійська фірма "Віра-Сервіс") на
свою корись 100 000 грн. штрафу, 657 грн. 53
коп. 3% річних та понесених витрат по
сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 19.12.2013 року
у справі №912/1827/13 (суддя Глушков М.С.)
позов задоволено, з ТОВ "Торговий дім"
Олександрійська фірма "Віра-Сервіс" на
користь ТОВ "Дніпропетровський
експериментальний ремонтно-механічний
завод" стягнуто 100 000 грн. штрафу, 657 грн.
53 коп. 3%річних, 2 013 грн. 15 коп. судового
збору.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушенням судом норм матеріального
та процесуального права, просить
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд його скасувати,
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовну в частині
стягнення з ТОВ "Торговий дім"
Олександрійська фірма "Віра-Сервіс" на
користь ТОВ "Дніпропетровський
експериментальний ремонтно-механічний
завод" 100 000 грн. штрафу відмовити, в
іншій частині судове рішення залишити
без змін.

Позивач проти доводів апеляційної
скарги заперечує, вважає їх
необгрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення присутніх в судовому
засіданні представників сторін,
перевіривши відповідність оскарженого
рішення нормам діючого законодавства,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (п.1 ст.626
Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 Цивільного кодексу
України).

Між ТОВ "Дніпропетровський
експериментальний ремонтно-механічний
завод" (постачальник) та ТОВ "ТД
Олександрійська фірма "Віра-Сервіс"
(покупець) укладений договір № 23 від
03.04.2013 року (надалі - договір), за умовами
якого постачальник зобов'язується
поставити, а покупець прийняти і
сплатити металопродукцію, сортамент,
кількість і ціна якої вказані в
специфікації, яка є невід'ємною
частиною договору (п.1.1 договору).

Згідно п. 2.1. договору ціна за продукцію
є договірною та вказана в специфікації.

Відповідно до п. 3.2. договору покупець
здійснює оплату на умовах, вказаних в
специфікації, шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
постачальника на підставі
виставленого рахунку-фактури.

Відповідно до специфікації № 2 від
02.07.2013 року до договору сторонами
погоджено умови (графік) оплати
продукції на загальну суму 1 607
894 грн. 02 коп., за якими її частина
сплачується у вигляді передплати, інша
частина - протягом від 30 до 120 днів з
моменту здійснення передплати;
постачання товару відбувається
партіями (ТД-023.000 - 4 шт., ТД - 023.000-01 - 2шт.):
на умовах "EXW" (Інкотермс-2010), м.
Дніпропетровськ, вул.
Краснозаводська 58 - самовивезення.

Сторонами погоджено, що у разі
прострочення оплати продукції
покупець сплачує на користь
постачальника пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
невиконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення. Крім цього
покупець додатково одноразово сплачує
штраф в розмірі 100 000 грн., якщо
прострочення по сплаті продукції
триває більше ніж десять календарних
днів (п.9.2 договору).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
(ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом
зобов'язання(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання,
згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України, настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ч.2 ст. 625
Цивільного кодексу України).

Позивач посилається на ті обставини, що
в період з 02.07.2013 року по 15.08.2013 року
відповідач здійснив часткову
попередню оплату для виготовлення
продукції в загальній сумі 300 986 грн. 75
коп. та отримав продукцію, яку було
виготовлено на цю суму. В подальшому
відповідач, в порушення умов договору,
не здійснював жодних платежів, які
передбачені узгодженим сторонами
графіком (специфікація № 2 від 02.07.2013
року до договору), у зв'язку з чим у
нього перед позивачем, на момент
звернення останнього з позовом до суду
виникла заборгованість в сумі 100 000
грн.

Зазначена заборгованість погашення
відповідачем 05.11.2013 року (у день
надіслання позивачем позову на адресу
суду), що підтверджується платіжним
дорученням №591 від 05.11.2013 року
(перераховано суму 100 986 грн. 74 коп.).

Специфікацією № 2 від 02.07.2013 року до
договору передбачено, що попередня
оплата в сумі 200 986 грн. 75 коп. з ПДВ
вноситься відповідачем протягом трьох
днів після формування рахунку (рахунок
від 02.07.2013 року №СФ-000334), тобто кінцевою
датою внесення відповідачем
попередньої оплати є 05.07.2013 року, а
наступна доплата в сумі 200 986 грн. 75 коп.
з ПДВ здійснюється на 30-й день з моменту
передоплати, тобто 05.08.2013 року.

В період з 02.07.2013 року по 15.08.2013 року
відповідач здійснив часткову оплату
для виготовлення продукції в загальній
сумі 300 986 грн. 75 грн. (платіжні доручення
№442 від 02.07.2013 року, № 482 від 25.07.2013 року
та № 517 від 15.08.2013 року (а.с.19-21)) та
отримав продукцію на суму 200 986 грн. 76
коп. (видаткові накладні № РН-0000050 від
18.07.2013 року та № РН-0000052 від 30.07.2013 року,
довіреності № 50/16 від 17.07.2013 року та №
51/17 від 29.07.2013 року (а.с.22-25)).

Враховуючи, що відповідно до наявних в
справі платіжних доручень
відповідачем оплата за продукцію
відповідно до договору здійснювалась з
порушенням графіку, передбаченого
специфікацією № 2 від 02.07.2013 року до
нього, вимоги позивача щодо стягнення з
ТОВ "ТД Олександрійська фірма
"Віра-Сервіс" 3 % річних за період з 15.08.2013
року по 04.11.2013 року в сумі 657 грн. 53
коп. та штрафу в сумі 100 000 грн. колегія
суддів вважає обгрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача відносно
того, що наданий позивачем договір № 23
від 03.04.2013 року містить відмінні умови
від екземпляру договора, який має ТОВ
"ТД "Олександрійська фірма
"Віра-Сервіс", зокрема, у примірнику
відповідача відсутні умови про сплату
штрафу у розмірі 100 000 грн., не
приймаються колегією суддів до уваги,
оскільки оригіналу свого примірника на
вимогу апеляційного господарського
суду відповідач не надав.

Посилання апелянта на обставини
усунення Павлова М.О. від виконання
обов'язків директора ТОВ "ТД
"Олександрійська фірма "Віра-Сервіс" та
відповідні наслідки не заслуговують
уваги, оскільки, як сам вказує апелянт,
зазначені обставини відбулись
починаючи з серпня 2013 року, тоді як
договір підписувався та виконувався до
зазначеної дати.

Щодо зменшення розміру пред'явленого
до стягнення штрафу слід зазначити, що,
по- перше, з відповідною заявою в
процесі розгляду справи відповідач до
місцевого господарського суду не
звертався, по - друге, відсутні підстави
для його зменшення, оскільки апелянтом
не доведено належними доказами
наявність обставин, яка може бути
визнана судом як винятковий випадок в
розумінні п.3 ч.1 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім" Олександрійська фірма
"Віра-Сервіс" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 19.12.2013року
у справі №912/1827/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
В.В. Прудніков

Суддя
Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складено 14.02.2014
року)