ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014
Справа № 917/2292/13

По позову Прокурора Полтавського
району, 36007, м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 32
в інтересах держави

До відповідачів: 1. Кіровська сільська
рада , 38712, Полтавська область,
Полтавський район, с. Кірове, вул.
Леніна, 6

2.Виробничий
сільськогосподарський кооператив
"Злагода", 38712, Полтавська область,
Полтавський район, с. Кірове, вул.
Леніна, 6

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет позову, на стороні
позивача: Державна інспекція
сільського господарства в Полтавській
області, 36011, м. Полтава, вул. Міщенка, 2

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет позову, на стороні
відповідачів: Відділ Держземагенства у
Полтавському районі Полтавської
області, 36000, м. Полтава, вул. Шевченка,
7

Про: (1) визнання недійсним рішення 5
сесії Кіровської сільської ради 6
скликання від 15.04.2011 року в частині
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
обмеженого користування землею (право
земельного сервітуту) СГТОВ "Злагода"
на земельні ділянки загальною площею -
23,2300 га (рілля) та укладання договорів
земельного сервітуту.

(2) визнання недійсними:

- Договору про встановлення земельного
сервітуту від 13.05.2011 року, укладеного
між Кіровською сільською радою та
СГТОВ "Злагода" на земельну ділянку
площею 2,4868 га, кадастровий №
:00:033:0014 (договір зареєстрований у
відділі Держкомзему у Полтавському
районі про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.05.2013 року за
№00141);

- Договору про встановлення земельного
сервітуту від 13.05.2011 року укладеного
між Кіровською сільською радою та
СГТОВ "Злагода" на земельну ділянку
площею 4,9809 га, кадастровий №
:00:030:0025 (договір зареєстрований у
відділі Держкомзему у Полтавському
районі про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.05.2013 року за
№00138);

- Договору про встановлення земельного
сервітуту від 13.05.2011 року укладеного
між Кіровською сільською радою та
СГТОВ "Злагода" на земельну ділянку
площею 6,2405 га, кадастровий №
:00:016:0119 (договір зареєстрований у
відділі Держкомзему у Полтавському
районі про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.05.2013 року за
№00139);

- Договору про встановлення земельного
сервітуту від 13.05.201 1 року укладеного
між Кіровською сільською радою та
СГТОВ "Злагода" на земельну ділянку
площею 3,2875 га, кадастровий №
:00:034:0072 (договір зареєстрований у
відділі Держкомзему у Полтавському
районі про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.05.2013 року за
№00140);

- Договору про встановлення земельного
сервітуту від 13.05.2011 року укладеного
між Кіровською сільською радою та
СГТОВ "Злагода" на земельну ділянку
площею 6,2343 га, кадастровий №
:00:015:0018 (договір зареєстрований у
відділі Держкомзему у Полтавському
районі про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.05.2013 року за
№00142) ( в редакції заяви про
уточнення позовних вимог від 20.12.2013р.
№124-336/13, вх. №18297 від 23.12.2013р., т.1, а.с.95-97).

С у д д я БУНЯКІНА Ганна Іванівна

Представники:

від позивача - Іщенко М.В., Жулєнкова А.С.
(див. протокол)

від відповідачів: 1 - відсутні, 2 -
Матійченко Т.Г. (див. протокол)

від третьої особи на стороні позивача -
Різник Т.М. ( див. протокол)

від третьої особи на стороні
відповідача - Чорна М.В. ( див. протокол)

Рішення прийняте після перерви,
оголошеної в судових засіданнях 24
грудня 2013 року, 17 січня та 4 лютого 2014
року в порядку ст. 77 ГПК України в
реагування на клопотання
представників сторін щодо надання
додаткових документальних доказів та
доказів на виконання вимог суду, про що
зафіксовано в протоколах судових
засідань.

В судовому засіданні 11.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення, дотримуючись приписів ст. 85
ГПК України ( в редакції Закону України
№2453-ІУ) з залученням її до матеріалів
справи.

Суть спору: Розглядається позовна
заява прокурора Полтавського району в
інтересах держави

про: (1) визнання недійсним рішення 5
сесії Кіровської сільської ради 6
скликання від 15.04.2011 року в частині
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
обмеженого користування землею (право
земельного сервітуту) СГТОВ "Злагода"
на земельні ділянки загальною площею -
23,2300 га (рілля) та укладання договорів
земельного сервітуту; (2) визнання
недійсними: а) Договору про
встановлення земельного сервітуту від
13.05.2011 року, укладеного між Кіровською
сільською радою та СГТОВ "Злагода" на
земельну ділянку площею 2,4868 га,
кадастровий № :00:033:0014 (договір
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Полтавському районі про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 13.05.2013 року за №00141); б)
Договору про встановлення земельного
сервітуту від 13.05.2011 року укладеного
між Кіровською сільською радою та
СГТОВ "Злагода" на земельну ділянку
площею 4,9809 га, кадастровий №
:00:030:0025 (договір зареєстрований у
відділі Держкомзему у Полтавському
районі про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.05.2013 року за
№00138); в) Договору про
встановлення земельного сервітуту від
13.05.2011 року укладеного між Кіровською
сільською радою та СГТОВ "Злагода" на
земельну ділянку площею 6,2405 га,
кадастровий № :00:016:0119 (договір
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Полтавському районі про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 13.05.2013 року за №00139); г)
Договору про встановлення земельного
сервітуту від 13.05.201 1 року укладеного
між Кіровською сільською радою та
СГТОВ "Злагода" на земельну ділянку
площею 3,2875 га, кадастровий №
:00:034:0072 (договір зареєстрований у
відділі Держкомзему у Полтавському
районі про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.05.2013 року за
№00140); д) Договору про
встановлення земельного сервітуту від
13.05.2011 року укладеного між Кіровською
сільською радою та СГТОВ "Злагода" на
земельну ділянку площею 6,2343 га,
кадастровий № :00:015:0018 (договір
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Полтавському районі про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 13.05.2013 року за №00142) ( в
редакції заяви про уточнення позовних
вимог від 20.12.2013р. №124-336/13, вх. №18297 від
23.12.2013р., т.1, а.с.95-97).

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
спірне рішення відповідача-1 прийняте
без дотримання норм чинного
законодавства, а саме:

Рішення 5 сесії Кіровської сільської
ради 6 скликання від 15.04.2011 року (в
оспорюваній частині) є затвердженням
техдокументації з землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право тимчасового користування
земельною ділянкою (право земельного
сервітуту) СГТОВ "Злагода" на земельні
ділянки загальною площею - 23,2300 га
(рілля) для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходиться за межами населених
пунктів на території Кіровської
сільської ради Полтавського району
(землі запасу) та дозволом на передачу в
користування останньому на умовах
земельного сервітуту, тоді як:

- ця земельна ділянка не підпадає під
визначення видів земельного сервітуту
за ст. 99 Земельного кодексу України та
повинна буда надаватись на умовах
оренди з дотриманнямст. ст. 123, 124
Земельного кодексу України, за
конструкцією яких, у разі формування
нових земельних ділянок, рішення
органів виконавчої влади приймається
на підставі проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок, а ст. 50
ЗУ «Про землеустрій», згідно якої при
формуванні нової земельної ділянки
вимагається обов'язкова розробка
проекту землеустрою, а не технічної
документації із землеустрою.

Відмічене вище тягне за собою визнання
недійсним рішення 5 сесії Кіровської
сільської ради 6 скликання від 15.04.2011
року в частині затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право обмеженого користування землею
(право земельного сервітуту) СГТОВ
"Злагода" на земельні ділянки загальною
площею - 23,2300 га (рілля). А у зв'язку з
тим, що на підставі вказаного
незаконного рішення сільської ради
укладено між відповідачами 5 договорів
про встановлення земельного сервітуту
від 13.05.2011 року, останні відповідно до
ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України, ст. ст. 20, 207 ГК
України та ст. 152 ЗК України підлягає
визнанню недійсними.

Відповідачі вимоги прокурора району не
визнали.

Перший відповідач - посилаючись на те,
що спірне рішення від 15.04.2011 5 сесії
Кіровської сільської ради 6 скликання
в оспорюваній частині було прийняте в
межах повноважень сільської ради та
відповідно до чинного законодавства,
що діяло на момент його прийняття.

Другий відповідач - посилаючись на те,
що 5 земельних ділянок, які отримані в
тимчасове користування за оспрюваними
договорами є відумерлою спадщиною, яка
як майновий об'єкт за відповідними
рішеннями суду була передана у
власність Кіровської територіальної
громади, представницьким органом якої
є Кіровська сільська рада, і остання
має право розпоряджатися цим майновим
об'єктом в межах своїх повноважень та в
рамках чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
третіх осіб, дослідивши надані
сторонами докази, суд - в с т а н о в и в:

Підставою для прийняття рішення 5 сесії
Кіровської сільської ради 6 скликання
від 15.04.2011 року послужило відповідне
клопотання СГТОВ «Злагода» (другий
відповідач) та Технічна документація
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
обмеженого користування землею (право
земельного сервітуту) СГТОВ «Злагода»
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Кіровської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області, дозвіл щодо виготовлення якої
надавався окремо і не був об'єктом
оскарження в судовому порядку. Остання
обставина прокуратурою не
спростовується.

За оспорюваним зазначеним рішенням
ради-відповідача було: а) затверджено
Технічну документацію із землеустрою
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
обмеженого користування землею (право
земельного сервітуту) СГТОВ «Злагода»
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Кіровської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області, б) вирішено укласти між
відповідачами договори про
встановлення земельного сервітуту на
земельні ділянки загальною площею 25,0285
га, з них рілля - 23, 2300 га, під
господарськими будівлями і дворами -
1,7985 га, в) встановлено термін дії
сервітуту в 10 років та плату за
встановлення сервітуту в розмірі 22 879, 55
грн. щорічно, г) зобов'язано СГТОВ
«Злагода» подати договори земельного
сервітуту на державну реєстрацію.

Результатом рішення 5 сесії Кіровської
сільської ради 6 скликання від 15.04.2011
року стало укладення 5 договорів про
встановлення земельного сервітуту від
13.05.2011 року щодо земельних ділянок:
площею 2,4868 га, кадастровий №
:00:033:0014, площею 4,9809 га, кадастровий
№ :00:030:0025, площею 6,2405 га,
кадастровий № :00:016:0119, площею 3,2875
га, кадастровий № :00:034:0072, площею
6,2343 га, кадастровий № :00:015:0018,
реєстрація щодо яких була здійснена
відділом Держкомзему у Полтавському
районі, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13.05.2013 року за
№№ (відповідно) 00141, №00138,
00139, 00140, 00142.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням 5
сесії Кіровської сільської ради 6
скликання від 15.04.2011 року частині
затвердження техдокументації з
землеустрою СГТОВ «Злагода» та
укладення договорів, прокуратура
Полтавського району, розцінюючи дану
обставину як порушення в сфері
використання та охороні земель,
звернулася до суду з даним позовом за
мотивами обґрунтувань, викладеним
вище.

При винесенні рішення суд виходив з
наступного.

1. Господарські суди розглядають справи
у спорах, що виникають із земельних
відносин, в яких беруть участь суб'єкти
господарської діяльності, оскільки
земля є об'єктом цивільних прав і
обов'язків і використовується в
господарській діяльності на підставі
цивільно-правових угод. До таких справ
слід відносити справи, пов'язані із
захистом права власності або
користування землею, в яких, захищаючи
свої цивільні права і охоронювані
законом інтереси, беруть участь
суб'єкти господарської діяльності;
якщо предметом спору є право власності
на земельну ділянку або право
користування нею, в тому числі
відновлення порушеного права третьою
особою, яка на підставі рішень
владних органів претендує на спірну
земельну ділянку, то такий спір є
спором про право і незалежно від участі
в ньому органу, яким земельна ділянка
надана у власність або у
користування, повинен вирішуватися в
порядку господарського судочинства (п.
5 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 18.03.2008
р. № 01-8/164 "Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2007 році"
(із змінами, внесеними згідно з Листом
Вищого господарського суду № 01-8/218 від
08.04.2008 р.).

Оскільки заявлені в цьому провадженні
позовні вимоги випливають із відносин
землекористування (право оренди землі,
право земельного сервітуту), що мають
приватноправовий характер, вимога про
визнання недійсним рішення органу
місцевого самоврядування є похідною
від права землекористування, участь у
справі відповідача, який в інших
правовідносинах є суб'єктом владних
повноважень, та оскарження його
рішення не змінюють правову природу
спірних правовідносин і не
перетворюють спір у публічно-правовий.

Таким чином, зазначений спір зводиться
до вирішення питання про право
користування суб'єкта господарювання
земельною ділянкою, а отже, не є
публічно-правовим і не підпадає під
визначення справи адміністративної
юрисдикції (адміністративної справи),
наведене у пункті 1 частини 1 статті 3
КАС України. Компетенція
адміністративних судів, установлена
статтею 17 зазначеного Кодексу, на цей
спір не поширюється.

2. Статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

За статтею 2 ГПК України, до якої
відсилається в позові і прокуратура
району, прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутність у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

При цьому, за ст. 33 ГПК України кожна
сторона, в т. ч. і прокурор, повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування ( ст. 34 ГПК України).

Пред'являючи даний позов, прокуратурою
не надано жодного належного доказу в
підтвердження порушення будь-яких
інтересів держави з боку
відповідача-ради як при прийнятті
оспорюваного рішення 5 сесії 6
скликання від 15.04.2011 року, за яким було
затверджено техдокументацію з
землеустрою СГТОВ «Злагода» та
вирішено про укладення договорів
тимчасового користування земельними
ділянками на умовах земельного
сервітуту, так і при укладенні
відповідачами-конрагентами самих 5
оспорюваних договорів земельного
сервітуту.

Акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства Державної
інспекції сільського господарства в
Полтавській області, що датується 4
листопада 2013 року та був залучений до
матеріалів позову, не є належним
доказом в підтвердження порушення
конкретних інтересів держави, так як:

а) не містить висновки про такі,

б) оцінка сільгоспінспекцією, що
міститься в акті перевірки, на
відповідність чинному законодавству
договорів про встановлення земельного
сервітуту, які є предметом позову в
даній справі, не є в компетенції цієї
служби,

в) за змістом акту перевірки остання
здійснювалася відповідно до вимог ч. 1
ст. 5, ст.ст.6, 10 ЗУ «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель», ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про охорону
земель», п. п. 4, 5 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затв. Указом Президента
України від 13.04.2011р. №459 та з питань
додержання вимог земельного
законодавства при використанні земель
запасу та резервного фонду Кіровської
сільської ради Полтавського району.
Однак, посилання на певні облікові дані
та описання земель запасу та земель
резервного фонду Кіровської сільської
ради матеріали перевірки взагалі не
містять.

Частина 1 статті 19 Земельного кодексу
України визначає, що землі України за
основним цільовим призначенням
поділяються на такі категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення; г)
землі оздоровчого призначення; ґ)
землі рекреаційного призначення; д)
землі історико-культурного
призначення; е) землі
лісогосподарського призначення;є)
землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення. Частина два цієї норми
приписує , що «земельні ділянки кожної
категорії земель, які не надані у
власність або користування громадян
чи юридичних осіб, можуть перебувати у
запасі».

За наданими як відповідачами, так і
прокуратурою, а також третьою особою -
відділом Держземагентства у
Полтавському районі документальними
доказами (витяг з протоколу засідання
комісії по врегулюванню земельних
відносин від 12 березня 2001 року, Проект
поділу земель на земельні частки (паї) в
межах розпайованих земель СГТОВ
«Злагода» на території Кіровської
сільської ради Полтавського району
Полтавської області, розробленим
Полтавською філією Інституту
землеустрою Української академії
аграрних наук в 2001 році, рішення 6 сесії
23 скликання Кіровської сільської ради
від 15.06.2001р. «Про затвердження проекту
поділу земель на земельні частки (паї)
та виготовлення державних актів на
право приватної власності на землю»,
список осіб СГСТОВ «Злагода»
Полтавського району, які мають право на
одержання земельного паю
(уточнений-остаточний), експлікація і
обриси меж) земельні ділянки, відносно
яких було прийняте спірне рішення
сесії Кіровської сільської ради та
укладені спірні договори, з 2001 року
знаходилися і знаходяться в одному
масиві розпайованих земель
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Злагода»,
заснованого на базі КСП ім. Леніна
Полтавського району, що
реорганізовувалося, і утвореного на
засадах угоди громадян шляхом
об'єднання їх майна і підприємницької
діяльності у сільському господарстві
та є правонаступником КСП, але за
різною віддаленою дислокацією одне
від одного.

При цьому з часу розпаювання земель
громадяни-члени бувшого КСП (кожний)
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай), а в послідуючому -
Державний акт на право приватної
власності на землю.

З кожним із власників земельних паїв
СГТОВ «Злагода» укладалися і
укладаються договори оренди цих
земельних паїв на певний період. Ця
обставина не спростовується
прокуратурою.

В 2009 році Полтавський районний суд
приймає рішення: 17 лютого - (справа
№2о-29/2009, справа №2о-31/2009) та 25 лютого
(справа №2о-26/2009, справа №2о-28/2009), за
якими визнає відумерлу спадщину, що
залишилася після померлих: ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в вигляді
земельної частки (паю) розмірами
(відповідно): 5, 99 умовних кадастрових
га; 5, 39 умовних кадастрових га; 5,39
умовних кадастрових га ; 5, 39
кадастрових га, що належали померлим
згідно відповідних сертифікатів, з
передачею цієї спадщини у власність
територіальної громади (комунальну
власність) Кіровської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області.

Зазначені рішення районного суду
набрали законної сили: 27 лютого 2009 року
та 8 березня 2009 року ( відповідно).

За так, правовий статус земельних
ділянок, щодо яких було прийняте
оспорюване рішення ради та укладені
спірні договори, з 2009 року ( з моменту
набрання рішенням районного суду
законної сили) підпадає під
регулювання ст. 80 Земельного кодексу
України, за якою суб'єктами права
власності на землю , зокрема, є
територіальні громади, які
реалізують це право безпосередньо
або через органи місцевого
самоврядування, - на землі комунальної
власності. Тому посилання прокуратури
району в письмових поясненнях від
16.01.2014р. №124-336/13 (вх. №500 від 17.01.2014р., т. 2 ,
а.с. 12-14) на п. 12 Перехідних положень ЗК
України, що був чинний до 01.01.2013 року, є
не коректними та не можуть бути
прийняті судом, оскільки загальним
місцевим судом було визначено
відумерлу спадщину громадян як
власність територіальної громади
(комунальну власність) і чекати якогось
іще розмежування щодо неї означало б -
не виконання рішення суду.

За викладеного та враховуючи, що:

(1) Відповідно до ст. 99 Земельного
кодексу України не встановлено
обмежень щодо укладення земельних
сервітутів, а за положеннями ст. 100
цього ж кодексу сервітут може бути
встановлений договором, законом,
заповітом або рішенням суду;

(2) Фактично земельні ділянки, щодо яких
ведеться спір, були передані
відповідачем -радою в тимчасове
користування СГТОВ «Злагода» без
зміни цільового призначення ( для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва)
на платній основі ( до цього вони були в
оренді СГТОВ «Злагода» на договірній
основі з власниками-громадянами та
безпосередньо з сільською радою в 2009 та
2010р.р. з набуттям статусу відмерлої
спадщини); плата за користування на
умовах сервітуту не є нижчою орендної;

(3) Згідно Проекту поділу земель на
земельні частки (паї) в межах
розпайованих земель СГТОВ «Злагода» на
території Кіровської сільської ради
Полтавського району Полтавської
області за 2001 рік (т.1, а.с. 189-194) та
архівних Державних актів на право
приватної власності на землю та
додатків до них - плани зовнішніх меж
земельних ділянок померлих громадян
(т.1, а.с. 129-131), земельні ділянки, щодо
яких було прийняте опорюване рішення
Кіровської сільської ради та укладені
спірні договори встановлення
земельних сервітутів, не є новими, щодо
надання яких повинно здійснюватися в
порядку ст. 123 Земельного кодексу
України на підставі проектів
землеустрою та з дотриманням приписів
ст. 50 ЗУ «Про судоустрій» щодо таких
проектів;

(4) Порядок проведення аукціонів
(земельних торгів) був виписаний ст. ст.
135-137 Земельного кодексу України ( в
редакції ЗУ №5077-УІ від 05.07.2012 р. «Про
внесення змін до Земельного кодексу
України щодо порядку проведення
земельних торгів у формі аукціонів»,
який набрав чинності з 19.08.2012р.), тому
рада-відповідач в 2011 році не могла
провести продаж права оренди землі на
конкурентних засадах;

(5) Як з'ясувалося в ході розгляду даної
справи, метою поведінки сільської ради
щодо прийняття рішення про надання
земельних ділянок в тимчасове
користування СГТОВ «Злагода» на умова
земельного сервітуту є забезпечення
надходжень до місцевого бюджету коштів
в вигляді плати за землю та цільове
використання рільних земель без
допущення їх забур'янення чи залишення
без обробітку. Таким чином, Кіровською
сільською радою під час прийняття
рішення 5 сесії 6 скликання від 15.04.2011р.
не допущено порушення інтересів
держави та рішення прийнято в
інтересах територіальної громади
відповідно до ст. 14, 19, 41 Конституції
України та інших норм чинного
законодавства, відмічених вище,

підстави для задоволення позовних
вимог прокуратури Полтавського району
за мотивуваннями, приведеними в позові
та уточненнях до нього, та наданими
доказами в їх обґрунтування, відсутні.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст.49,82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

СУДДЯ
БУНЯКІНА Г.І.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 17.02.2014р.

Примітка: Рішення господарського суду
набирає законної сили після

закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, а у разі, якщо у
судовому засіданні було оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення, воно набирає законної сили
після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

У разі подання апеляційної
скарги або внесення апеляційного
подання рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційною
інстанцією.