м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1381/14 27.02.14

За позовом Приватного підприємства
«Алмаз-2005»

До Науково-дослідного
економічного інституту

Про стягнення 50 378,32 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

Від позивача Шматок В.І. -
генеральний директор, наказ № 11 від
25.10.2005

Від відповідача Стукаленко О.Т. - по
дов. № 1/157 від 08.04.2013

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Приватного
підприємства «Алмаз-2005» про стягнення
з Науково-дослідного економічного
інституту 50 378,32 грн. основного боргу,
який виник внаслідок неналежного
виконання взятих на себе останнім
зобов'язань згідно договору про
надання послуг з охорони об'єкту № 02/06
від 05.06.2012.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 порушено провадження у
справі № 910/1381/14 та призначено її до
розгляду на 27.02.2014.

Позивач в судовому засіданні 27.02.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач письмовий відзив на позов
не подав. Представник відповідача в
судовому засіданні 27.02.2014 позовні
вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 27.02.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
позивача і відповідача, Господарський
суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

05.06.2012 між Приватним підприємством
«Алмаз-2005» (виконавець, позивач) та
Науково-дослідним економічним
інститутом (замовник, відповідач) було
укладено договір про надання послуг з
охорони об'єкту № 02/06 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору відповідач
доручає, а позивач приймає на себе
зобов'язання забезпечити охорону
об'єкту (74.60.1) на умовах, що визначені
цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору об'єктом є НДЕІ
за адресою м. Київ, бульвар Дружби
Народів, 28.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що відповідачем в порушення
умов договору не було у повному обсязі
сплачено вартість наданих послуг за
період з червня по грудень 2012 року, в
зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість в розмірі 50 378,32грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погодженні ними, та умови, які
є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до п. 9.1. договору договір
укладений на період з 05.06.2012 та діє до
31.12.2012.

Відповідно до п. 3.1. договору охорона
здійснюється шляхом виставлення посту
на об'єкті: НДЕІ 2 (два) охоронника -
цілодобово з 9:00 до 9:00 наступного дня,
третій охоронник - денний з 8:00 до 18:00
крім вихідних та святкових днів; на
майданчику для паркування автомобілів
- один охоронник - цілодобово з 9:00 до 9:00
наступного дня, другий охоронник
нічний з 18:00 до 8:00 наступного дня.

Згідно з п. 5.1. договору вартість послуг
становить згідно додатку № 1.

Відповідно до додатку № 1 сторони
визначили вартість послуг у наступному
розмірі : червень - 32 973,00 грн., липень 34
322,16 грн., серпень - 34 322,16 грн., вересень -
33 215,00 грн., жовтень - 34 822,19 грн., листопад
- 33 698,90 грн., грудень - 35 322,42 грн.

Відповідно до п. 6.1. договору замовник
щомісяця розраховується за надані
послуги шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок виконавця на
підставі актів прийому-здачі виконаних
робіт, підписаних обома сторонами.

Позивачем подано наступні акти
прийому-здачі виконаних робіт, які
підписані та скріплені печатками обох
сторін: за червень 2012 року - 32 973,00 грн.,
за липень 2012 року 34 322,16 грн., за серпень
2012 року - 34 322,16 грн., за вересень 2012 - 33
215,00 грн., за жовтень 2012 року - 34 822,19 грн.,
за листопад 2012 року - 33 698,90 грн., за
грудень 2012 року - 35 322,42 грн.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу
України встановлює, що виконавець
повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України передбачений обов'язок
замовника оплатити надану йому послугу
в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлені договором.

Тобто, обов'язковою підставою для
здійснення замовником свого обов'язку
щодо оплати послуг є надання цих
послуг.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що
відповідач сплачує за послуги
виконавця до 29 числа поточного місяця,
у відповідності до п. 5.1. договору.

Згідно з п. 4.1. договору відповідач
зобов'язаний своєчасно вносити плату
за послуги охорони згідно умов цього
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, відповідач в порушення взятих на
себе зобов'язань за договором вартість
наданих послуг охорони у визначений
договорами строк не виконав, в зв'язку з
чим виникла заборгованість перед
позивачем за період з червня по грудень
2012 року, яка згідно підписаного та
скріпленого печатками обох сторін акту
звірки взаєморозрахунків складає 50
378,32 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

У відповідності до ст. 978 Цивільного
кодексу України за договором охорони
охоронець, який є суб'єктом
підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Володілець такого майна
або особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

З урахуванням існування належних
доказів надання позивачем послуг, суд
дійшов висновку про наявність
передбачених чинним законодавством
правових підстав для стягнення з
відповідача їх вартості в розмірі 50 378,32
грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Приватного підприємства «Левіт
№1» є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Науково-дослідного
економічного інституту (01103, м. Київ,
бульв. Дружби Народів, 28, ) на користь Приватного
підприємства «Алмаз-2005» (08200, Київська
область, м. Ірпінь, вул. Українська, 82,
кв. 6, ) 50 378 (п'ятдесят
тисяч триста сімдесят вісім) грн. 32 коп.
боргу, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Повне рішення складено 03.03.2014.

СуддяВ.В. Сівакова