м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

Справа № 13/110 12.02.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будекспресінвест", м.
Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "СТВ БУД", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державна податкова інспекція
у Голосіївському районі міста Києва

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Державна податкова
інспекція у Святошинському районі
міста Києва

про стягнення (повернення)
безпідставно набутого майна в розмірі
97 500,00 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від позивача не з'явились

Від відповідача не з'явились

Від третьої особи на стороні позивача
Денисенко Ю.О. - пред. по довір.

Від третьої особи на стороні
відповідача не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення (повернення) безпідставно
набутого майна в розмірі 97 500 грн. Позов
мотивований безпідставністю отримання
грошових коштів в сумі 97500 грн., наданих
як поворотна фінансова допомога,
оскільки такі платежі були здійснені
три роки тому, помилково.

31.03.2011р. ухвалою Господарського суду
міста Києва порушено провадження у
справі №13/110, залучено ДПІ у
Голосіївському районі міста Києва та
ДПІ у Святошинському районі міста
Києва в якості третіх осіб, які не
заявляють самосійних вимог на предмет
спору, витребувано документи та докази,
сторони зобов'язано вчинити дії,
розгляд справи призначено на 13.04.2011р.

В ході судових засідань у справі 13/110
встановлено, що попередньо позивач у
даній справі пред'являв вимоги у іншій
справі Господарського суду міста Києва
№27/73 та вказував про сплату цих же
коштів, однак як таких, що сплачені за
іншими угодами - первісно за Договором
підряду №21 від 19.03.2008р. (а.с.34), а потім
договором ПВР №2/08 від 19.03.2008р.

Заперечуючи проти позову у справі 27/73 у
березні 2010 року, відповідач вказав, що
кошти в сумі 97 500 грн. перераховані
платіжними дорученнями №1 від 21.03.2008р.
(50 000 грн.) без ПДВ та №2 від 26.03.2008р. (47 500
грн.) без ПДВ сплачені як зворотна
фінансова допомога не можуть бути
зараховані в якості оплати за
Договором № 21 від 19.03.2008р. без внесення
відповідних змін у призначення
платежу.

В подальшому 19.04.2010р., під час розгляду
справи №27/73 позивач уточнив позов,
зазначивши, що кошти в сумі 97 500 грн.
були сплачені як зворотна фінансова
допомога або помилково.

Водночас представник позивача
підтримав позовні вимоги в даній
справі та зазначив, що кошти в сумі 97 500
грн. перераховані платіжними
дорученнями №1 від 21.03.2008р. (50 000 грн.) без
ПДВ та №2 від 26.03.2008р. (47 500 грн.) без ПДВ
на користь ТОВ "СТБ БУД" у виконання
Договору №03-2008 від 21.03.2008р. сплачені
безпідставно, оскільки такий договір
сторонами не укладався.

В ході надання усних пояснень і їх
документального підтвердження в даній
справі, представник відповідача надав
лист Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будекспресінвест" №
1 від 22.03.2008 року на адресу Товариства з
обмеженою відповідальністю "СТВ БУД" в
якому йдеться про зарахування коштів в
сумі 97 500 грн., перерахованих платіжними
дорученнями №1 від 21.03.2008р. (50 000 грн.) та
№2 від 26.03.2008р. (47 500 грн.) як платежу за
проектно-вишукувальні роботи згідно до
Договору №2/08 від 19.03.2008р.

Водночас у справі 13/110 представники
сторін зазначали, що і Договір №2/08 на
проектно-вишукувальні роботи від
19.03.2008р. сторонами не укладався.

Як вказав представник відповідача, що з
наданої ним світлокопії податкової
декларації з податку на додану
вартість за березень 2008 року, з
відміткою ДПІ у Святошинському районі
міста Києва про отримання 18.04.2008р.,
вбачається, що ТОВ "СТВ БУД"
оприбуткувало та включило в податкову
звітність кошти в сумі 97 500 грн.
перераховані платіжними дорученнями
№1 від 21.03.2008р. (50 000 грн.) та №2 від
26.03.2008р. (47 500 грн.) та сплатило ПДВ з цієї
суми. Також, представник відповідача
повідомив суд про оформлення
податкових накладних у березні 2008 року
при зарахуванні вказаних коштів.

Належних доказів оформлення
податкових накладних і внесення їх у
відповідні реєстри, а також, докази
перерахування сум податку до бюджету,
суду не надано.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.04.2011р. розгляд справи було
відкладено на 05.05.2011р., у зв'язку з
неявкою представників сторін та
третьої особи 2.

Суперечливі обставини, що їх наводили
повноважні представники Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будекспресінвест" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "СТВ БУД"
стали підставою вважати наявними в
діях посадових осіб Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будекспресінвест" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "СТВ БУД"
ознаки діянь відповідальність за які
передбачена ч.2 ст.212, ст.ст.190,191,192, 212, 222,
366 КК України.

З урахуванням положень ст. 90 ГПК
України та ч.4ст.112 КПК України
господарський суд дійшов висновку про
необхідність надсилання повідомлення
про злочин та матеріалів справи до
слідчих органів - слідчому податкової
міліції для здійснення перевірки і
прийняття рішення відповідно до ст. 97
КПК України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.05.2011р. провадження у справі
було зупинено до прийняття рішення за
результатами реагування на
повідомлення.

Господарським судом міста Києва
16.05.2011р. до Головного відділу
податкової міліції ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва, в
порядку ст. 90 ГПК України, направлялася
справа № 13/110 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будекспресінвест" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "СТВ БУД",
третя особа-1 ДПІ у Голосіївському
районі міста Києва та третя особа-2 ДПІ
у Святошинському районі міста Києва
про стягнення (повернення)
безпідставно набутого майна в розмірі
97 500 грн. для проведення перевірки щодо
посадових осіб, які містять ознаки дії,
переслідувані у кримінальному порядку
зокрема ч. 2 ст. 212, ст.ст. 190, 191, 192, 212, 222, 366
КК України.

Судом неодноразово направлялися листи
щодо з'ясування наявності чи
відсутності обставин, які зумовили
зупинення даної справи.

27.12.2013р. судом було винесено та
направлено окрему ухвалу до Головного
відділу податкової міліції ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва.

13.01.2014р. від Начальника СУ ФР ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві надійшов лист на виконання
вимог окремої ухвали від 27.12.2013р.

Направлення Повідомлення про злочин у
податкову міліцію здійснено на
виконання припису ст.112 КПК України.

Повідомлення про злочин залишено без
належного реагування органами
визначеними Кримінальним
процесуальним кодексом України (за КПК
1960р), водночас і за КПК України 2012 також
ніяких дій не вчинено.

У разі відсутності підстав для
порушення кримінальної справи (за КПК
1960р) слідчі органи мали б надіслати
інформацію про відмову в її порушенні.
На даний час об'єктивної інформації
суду не надано.

Господарський суд визнав за доцільне
поновити провадження у справі у зв'язку
з надходженням інформації СУ ФР ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо розгляду Повідомлення про
злочин.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.01.2014р. було поновлено
провадження у справі та призначено
судовий розгляд на 29.01.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.01.2014р. розгляд справи було
відкладено на 12.02.2014р., у зв'язку з
неявкою представників позивача та
третіх осіб

Позивач, відповідач та третя особа на
стороні відповідача, які були належним
чином повідомлені про час та місце
судового процесу, представників у
судове засідання не направили, причини
неявки суду не повідомили, вимоги ухвал
суду від 29.01.2014р. та від 12.02.2014р. не
виконали.

Відповідно до положень ст.ст. 64, 77, 87
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про відкриття
провадження у справі (про відкладення
розгляду справи) надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

До матеріалів справи долучено
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, що
підтверджують факт отримання
відповідачем та третьою особою на
стороні відповідача ухвал суду.

Також, до матеріалів справи долучено
конверти з судовою кореспонденцією,
які повернуті з адрес позивача з
відміткою пошти «не значиться» та «за
закінченням встановленого строку
зберігання».

Факт направлення ухвал суду за
місцезнаходженням позивача,
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру, який долучено до
матеріалів справи.

Господарський суд визнав наявні в
матеріалах справи документи
достатніми для вирішення спору та
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами.

Представник третьої особи на стороні
позивача вимоги ухвал суду не виконав,
витребувані пояснення по суті спору
суду не надав.

В судовому засіданні 12.02.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК
України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач платіжними дорученнями № 1 від
21.03.2008р. на суму 50 000 грн. та № 2 від
26.03.2008р. на суму 47 500 грн., перерахував
відповідачу грошові кошти у розмірі - 97
500 грн.

В призначенні платежу вказаних
платіжних доручень, було вказано:
«Безвідсоткова зворотна фінансова
допомога згідно договору № 03-2008 від
21.03.08. Без ПДВ».

Позивач зазначає, що вказані грошові
кошти були перераховані на рахунок
відповідача помилково та жодних
правових підстав для їх перерахування
не було та не існує.

06.07.2010р. на адресу відповідача
позивачем було направлено Вимогу від
30.06.2010р. щодо повернення грошових
коштів у розмірі - 97 500 грн. Вказаний
лист було направлено відповідачу
цінним листом з описом вкладення та
отримано останнім 13.07.2010р., що
підтверджується повідомленням про
вручення.

Враховуючи викладене, позивач вважає,
що є підстави для застосування ст. 1212 ЦК
України.

Заявлені позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
такого.

Позивач і відповідач підтвердили той
факт, що між ними не укладався Договір
№ 03-2008 від 21.03.2008р. щодо надання
зворотної фінансової допомоги.

Проте, відповідач зазначає, що між ним
та позивачем було укладено Договір
підряду № 21 від 19.03.2008р.

В провадженні Господарського
суду міста Києва перебувала справа №
27/73 за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будекспресінвест»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «СТВ БУД» про
розірвання договору та відшкодування
збитків у сумі 112 500 грн., з підстав
неналежного виконання підрядником
умов Договору підряду № 21 від 19.03.2008р.
та за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «СТВ БУД»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будекспресінвест»
про стягнення грошових коштів у
розмірі - 144 826,92 грн., з яких аванс у
сумі - 101 150 грн., пеню у розмірі - 20 365, 85
грн., 3 % річних у сумі - 5 526, 83 грн. та
втрати від інфляції у розмірі - 27 784, 24
грн., з підстав невиконання неналежного
виконання замовником умов Договору
підряду № 21 від 19.03.2008р.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.06.2010р. по справі № 27/73 у
задоволенні первісних та зустрічних
позовних вимогах було відмовлено
повністю.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
06.10.2010р. по справі № 27/73 рішення
Господарського суду міста Києва від
29.06.2010р. залишено без змін, а апеляційну
скаргу ТОВ «СТВ БУД» - без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Яв встановлено господарським
судом під час розгляду справи № 27/73, між
сторонами було укладено Договір
підряду № 21 від 19.03.2008 року, відповідно
до п. 1.1. якого позивач, як замовник,
доручає, а відповідач, як підрядник,
зобов'язується забезпечити власними
та/або залученими силами за завданням
замовника розробку проектної або
технічної документації по об'єкту
будівництва: «Коригування проекту
капітального ремонту
адміністративного будинку № 10 по вул.
Богдана Хмельницького в м. Києві», а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити їх.

Заперечуючи проти позову у справі 27/73 у
березні 2010 року, відповідач вказав, що
кошти в сумі 97 500 грн. перераховані
платіжними дорученнями №1 від 21.03.2008р.
(50 000 грн.) без ПДВ та №2 від 26.03.2008р. (47 500
грн.) без ПДВ сплачені як зворотна
фінансова допомога не можуть бути
зараховані в якості оплати за
Договором № 21 від 19.03.2008р. без внесення
відповідних змін у призначення
платежу.

В подальшому 19.04.2010р., під час розгляду
справи №27/73 позивач уточнив позов,
зазначивши, що кошти в сумі 97 500 грн.
були сплачені як зворотна фінансова
допомога або помилково.

Згідно із п. 1.4 Договору термін
виконання всієї роботи: початок квітня
2008 року, закінчення - 20 травня 2008 року.

Відповідно до п. 2.1 договору за виконану
проектно-вишукувальну роботу замовник
перераховує підряднику 193 583, 33 грн.,
згідно кошторисних розрахунків
(калькуляцій), що додаються до договору,
крім того, ПДВ 38 716, 67 грн. Всього: 232 300
грн.

Господарським судом по справі № 27/73
було встановлено, що позивач не виконав
свого першочергового обов'язку по
договору підряду № 21 від 19.03.2008 року,
щодо перерахування попередньої оплати
у сумі 116 150 грн. та повної оплати після
отримання актів приймання-передачі
виконаних робіт, проте, суд не вбачає
порушень умов договору зі сторони
відповідача.

Первісні вимоги позивача по справі №
27/73 щодо розірвання договору та
стягнення збитків у сумі 112 500 грн. були
визнані судом необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог про
стягнення попередньої оплати, трьох
відсотків річних, пені та інфляційних
втрат, то господарський суд також,
відмовив у задоволенні цих вимог,
посилаючись на те, що даному випадку,
відповідач (ТОВ «Будекспресінвест»)
дійсно порушив умови договору в
частині сплати авансу, але аванс не є
боргом, оскільки відповідно до п. 1.1
договору замовник зобов'язався
прийняти виконані роботи та оплатити
їх вартість, а, відповідно, тільки у
разі неоплати виконаних робіт в
обумовлений строк позивач набуває
статусу кредитора, а відповідач
-боржника.

До матеріалів справи долучено лист
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будекспресінвест" №
1 від 22.03.2008р. (с. 38 том І справи), який
було адресовано Товариству з обмеженою
відповідальністю "СТВ БУД", та в якому
йдеться про зарахування коштів в сумі 97
500 грн., перерахованих платіжними
дорученнями №1 від 21.03.2008р. (50 000 грн.) та
№2 від 26.03.2008р. (47 500 грн.),як платежу за
проектно-вишукувальні роботи згідно до
Договору №2/08 від 19.03.2008р.

Таким чином, грошові кошти, сплачені
платіжним дорученням №1 від 21.03.08 у
розмірі - 97 500 грн. були зараховані
сторонами, як оплата за Договором
підряду № 2/08 від 19.03.2008р.

Відповідно до ч. 1. ст. 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, підстав для застосування
ст. 1212 ЦК України та для повернення
відповідачем позивачу грошових коштів
у розмірі - 97 500 грн. не має.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Позивач не надав суду належних доказів,
які б підтверджували викладені в
позовній заяві обставини та підстави
для стягнення з відповідача грошових
коштів не підтвердив.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та таким, що не
підлягають задоволенню.

Судові витрати понесені позивачем,
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 14 лютого 2014
року.

Суддя

І.Д. Курдельчук