Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" лютого 2014 р.
Справа № 906/1878/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Мельниченко Т.М. - довір.
№1594/14 від 21.12.2013;

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства
"Житомирський науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" (м. Житомир)

до Публічного акціонерного товариства
"Електровимірювач" (м.Житомир)

про стягнення 9777,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 9777,80грн
заборгованості, з яких: 9600,00грн
основного боргу та 177,80грн пені.

В обґрунтування заявлених позивачем
вимог, останній посилається на
неналежне виконання відповідачем умов
договору №0080/12/М/00012 від 03.01.2012 в частині
оплати наданих послуг в сфері
метрології та метрологічної
діяльності на загальну суму 9600,00грн.

Представник позивача позов підтримав в
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві. Повідомив, що
заборгованість за надані послуги
відповідачем не погашена і станом на
день розгляду справи складає 9600,00грн,
на підтвердження чого надав довідку
про заборгованість №0172/14 від 04.02.2014 та
рахунки №№12753,12754 від 15.10.2013. Вказані
документи представник позивача просив
долучити до матеріалів справи з
приводу чого надав клопотання, яке було
задоволено судом (а.с.34-37). Зокрема
пояснив, що рахунки були виставлені
відповідачу згідно договору №0080/12/М/00012
про надання послуг у сфері метрології
від 03.01.2012, а зазначення в рахунках та
актах іншої дати договору є лише
технічною помилкою, яка виникла
внаслідок внесення інформації про
укладення договору до електронного
документообігу позивача 11.01.2013.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час і
місце розгляду справи повідомлявся
вчасно та належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.33).

Враховуючи те, що явка представників
сторін в засідання суду обов'язковою не
визнавалась, надання письмового
відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК
України є правом відповідача, а не його
обов'язком, господарський суд вважає,
що неявка відповідача, повідомленого
належним чином, не перешкоджає
розгляду справи за наявними
матеріалами відповідно до ст.75 ГПК
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд встановив наступне.

Відповідно до укладеного 03.01.2012 між
Державним підприємством "Житомирський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" (позивач/виконавець) та
Відкритим акціонерним товариством
"Електровимірювач" (правонаступником
якого є ПАТ "Електровимірювач")
(відповідач/замовник) договору
№0080/12/М/00012 про надання послуг в сфері
метрології (далі - договір, а с.9),
замовник доручає, а виконавець приймає
на себе зобов'язання по наданню на
протязі дії договору платних послуг в
сфері метрології та метрологічної
діяльності, не заборонених чинним
законодавством та віднесених до
статутної діяльності виконавця, а
замовник зобов'язується оплатити
вартість наданих послуг (п.1.1).

Так, беручи до уваги зміст
правовідносин, які склалися між
сторонами, та характер взятих ними
зобов'язань, між сторонами виникли
правовідносини з договору про надання
послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно додатків №№1,3 від 30.04.2013 до
договору №0080/12/М/00012 від 03.01.2012 (а.с.10,12)
сторони досягли згоди про вартість
метрологічних робіт на обладнанні ВАТ
"Електровимірювач", де: вартість робіт з
повірки приладів комбінованих
(тестерів) Ц4380; 4306.1; 4306.2 визначена з
вартості 1 люд./дня і становить - 38,00грн
за одиницю (з ПДВ); вартість робіт з
повірки приладів комбінованих
цифрових 43313.1 визначена з вартості 1
люд./дня і становить - 58,00грн за одиницю
(з ПДВ); вартість робіт з повірки
калібраторів сили та напруги
постійного та змінного струму кл.т. 0,2
МА 4302; МВ 4303; МА 4304; МВ 4305 і аналогічних
визначена з вартості 1 люд./дня і
становить - 189,00грн за одиницю (з ПДВ);
вартість трудовитрат та вартість 1
люд./дня становить - 480,00грн (з ПДВ).

Матеріалами справи підтверджено, що на
виконання умов договору №0080/12/М/00012 від
03.01.2012, позивачем було надано
відповідачу послуги в сфері метрології
та метрологічної діяльності, а саме
виконано роботи щодо: відбору та
оформлення акту відбору зразків ЗВТ
для випробування; проведено
метрологічну експертизу технічної
документації на відповідність вимогам
НД; проведено перевірку повноти на
правильність викладення
експлуатаційної документації;
здійснено експериментальну перевірку
зразків ЗВТ згідно з ТУ (випробування);
оформлено відомості характеристик
зразків ЗВТ вимогам НД; оформлено
протокол на відповідність вимогам
безпеки, а також складено та
затверджено акт випробування ЗВТ.

Протоколами узгодження договірної
ціни на роботи та послуги, що
виконуються за договором, сторони
погодили договірну ціну виконаних
робіт у розмірі 9600,00грн (7440,00грн +
2160,00грн) (а.с.13 (зворотна сторона), 14
(зворотна сторона)).

15.10.2013 між сторонами договору були
складені та підписанні Акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№№12753 та 12754 (а.с.13-14) на вищевказану
суму, згідно яких замовник погодив, що
претензій по об'єму, якості та строкам
виконання робіт (надання послуг) не має.
Того ж дня відповідач отримав рахунки
№№12753,12754 від 15.10.2013 на оплату наданих
позивачем послуг (а.с.36-37).

Приписами п.2.2 договору встановлено, що
оплата здійснюється після виконання
платних послуг в сфері метрології та
метрологічної діяльності та
підписання акта здачі-прийняття
виконаної роботи не пізніше 7 (семи)
банківських днів згідно виставлених
рахунків.

Частиною 1 статті 903 ЦК України
визначено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що у відповідача
виник обов'язок розрахуватися за
отримані послуги у сфері метрології та
метрологічної діяльності до 23.11.2013
включно (15.10.2013+7 бан. днів).

Як підтверджується матеріалами справи
та не спростовано відповідачем,
останній кошти за надані послуги в
сфері метрології та метрологічної
діяльності позивачу не сплатив, чим
заборгував 9600,00грн.

Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193
Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення 9600,00грн боргу обґрунтовані,
заявлені у відповідності до вимог
чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами,
які є в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених позивачем до
стягнення з відповідача 177,80грн пені,
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 611 ЦК України, зокрема п.3,
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

За статтею 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Зокрема, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 4.3 договору сторони погодили,
що замовник за несвоєчасне проведення
розрахунків сплачує виконавцю пеню у
розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день
прострочення.

Поряд з цим, приписами ст.ст. 1,3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" передбачено, що платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Аналогічна позиція викладена і в
ч.2 ст.343 ГК України.

Відповідно до розрахунку позивача
(а.с.7), останній просить стягнути з
відповідача 177,80грн пені за період з
27.10.2013 по 17.12.2013, нарахованої на суму
9600,00грн боргу з урахуванням вимог
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України.

Здійснивши перерахунок пені за
визначений у позовній заяві період
нарахування, суд прийшов до висновку,
що заявлена позивачем до стягнення
сума пені в розмірі 177,80грн є
обґрунтованою.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору (ч.1 ст. 32 ГПК).

Відповідач за підставами пред'явлення
та предметом позов не оспорив, відзиву
на позовну заяву та доказів сплати
заборгованості не надав.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, заявленими
відповідно до чинного законодавства і
укладеного договору та такими, що
підлягають задоволенню на суму 9777,80грн,
з яких: 9600,00грн заборгованості за
надані послуги та 177,80грн пені.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.32,33,34,49,75,82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Електровимірювач" (10014,
Житомирська обл., місто Житомир,
Богунський район, площа Перемоги, буд.10,
ідент. код 00226098)

на користь Державного підприємства
"Житомирський науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" (10003, Житомирська обл.,
місто Житомир, Богунський район, вул.
Новосінна, буд. 24, ідент. код 02568147):

- 9600,00грн заборгованості за надані
послуги;

- 177,80грн пені;

- 1720,50грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.02.14

Суддя
Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек. з повід.