ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р.
Справа № 9/13/5022-235/2012

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

Головуючого-судді:
Данко Л.С.,

Суддів:
Давид Л.Л.,

Юрченко Я.О.,

При секретарі судового засідання:
Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали за апеляційною
скаргою Державного підприємства
"Кременецьке лісове господарство" б/н
від 11.11.2013 р. (вх. № 05-05/2552/13 від 25.11.2013 р.),

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 21 жовтня 2013
року

у справі № 9/13/5022-235/2012 (суддя В.Л. Гевко),

порушеній за позовом

Позивача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест" (вул.
Шевченка, 13, м. Кременець,
Тернопільської області, ),

до відповідача: Державного
підприємства "Кременецьке лісове
господарство" (вул. Акімова, 26, м.
Кременець, Тернопільської області, 7),

про стягнення заборгованості в сумі 47
642 грн. 19 коп. основного боргу та 3 000 грн.
00 коп. судових витрат понесених у
зв'язку з оплатою послуг адвоката.

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача: не прибув,

від позивача: адвокат Трачук І.В.
(свідоцтво № 240 від 15.03.2002 р.) - п/к згідно
ордеру № 3169 від 05.03.2012 р.

Права та обов'язки сторін визначені ст.
ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв та клопотань
про відвід суддів - не надходило.

Представник апелянта/відповідача,
подав письмове клопотання про відмову
від здійснення технічної фіксації
судового процесу.

Відповідно до протоколу розподілу
справ КП "Документообіг господарських
судів" від 25.11.2013р. дану справу
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Малех І.Б.

Розпорядженням В. о. Голови Львівського
апеляційного господарського суду від
28.11.2013 р. у склад колегії для розгляду
справи № 9/13/5022-235/2012 Господарського
суду Тернопільської області введено
суддів - Желіка М.Б. та Кузя В.Л. (том І, а.
с. 229).

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 28.11.2013 року
прийнято апеляційну скаргу Державного
підприємства "Кременецьке лісове
господарство" б/н від 11.11.2013 р. (вх. №
05-05/2552/13 від 25.11.2013 р.) до провадження та
розгляд скарги призначено на 17.12.2013
року (з урахуванням ухвали Львівського
апеляційного господарського суду від
05.12.2013 р. у справі № 9/13/5022-235/2012), про що
сторони були належним чином
повідомлені рекомендованою поштою
(докази - оригінали повідомлень про
вручення знаходяться в матеріалах
справи) (том І, а.с. 240-241).

З підстав зазначених в ухвалі
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 р.
розгляд справи було відкладено на
16.01.2014 р., про що сторони були належним
чином повідомлені, згідно Інструкції з
діловодства в господарських судах
України № 75 (з наступними змінами).

Згідно розпорядження В.о. керівника
апарату Львівського апеляційного
господарського суду № 5 від 15.01.2014 р.
справу за № 9/13/5022-235/2012 призначено для
повторного автоматичного розподілу
справ (у зв'язку із тимчасовою
непрацездатністю головуючого судді
Малех І.Б.).

15.01.2014 р. автоматизованою системою
документообігу суду справу №
9/13/5022-235/2012 за позовом ТзОВ
"Укрпродінвест" до ДП "Кременецьке
лісове господарство" про стягнення 47 642
грн. 19 коп. основного боргу та 3 000 грн. 00
коп. судових витрат, понесених у зв'язку
з оплатою послуг адвоката, розподілено
до розгляду судді - доповідачу Данко
Л.С.

Розпорядженням Голови Львівського
апеляційного господарського суду від
15.01.2014 р., у склад колегії для розгляду
справи № 9/13/5022-235/2012 введено суддів
Давид Л.Л. та Юрченка Я.О.

В судовому засіданні, яке відбулось
16.01.2014 р., за участю представників обох
сторін, було оголошено перерву до 29.01.2014
р. о 10 год. 05 хв., про що стророни були
повідомлені під розписку (том ІІ, а. с. 8).

З підстав зазначених в ухвалі
Львівського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 р.
розгляд справи було відкладено на
19.02.2014 р., про що сторони були належним
чином повідомлені, згідно Інструкції з
діловодства в господарських судах
України № 75 (з наступними змінами).
Також вищезазначеною ухвалою суду
(пункт перший резолютивної частини
ухвали), в порядку ст. 30 ГПК України,
зобов'язано апелянта/відповідача,
забезпечити участь у судовому
засіданні, для дачі пояснень,
бухгалтера Державного підприємства
«Кременецьке лісове господарство»
Рябошиць Н.А. (том ІІ, а. с. 19-20).

18.02.2014 р. за вх. № 01-14/97/14, через
канцелярію суду, від
апелянта/відповідача поступила
телеграма за № 78 від 18.02.2014 р., з тексту
якої вбачається, що Рябушиць Наталія
Ананіївна, бухгалтер ДП «Кременецький
Лісгосп», підтверджує одержання
телефонограми господарського суду
Тернопільської області від 21.10.2012 р. про
проведення судового засідання (том ІІ,
а.с. 22).

У судове засідання, яке відбулося 19.02.2014
р., представник апелянта/відповідача не
прибув, в апеляційній скарзі (том І, а.с.
234) просить рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.10.2013 року
у справі № 9/13/5022-235/2012 скасувати і
прийняти нове рішення, яким відмовити
ТзОВ "Укрпродінвест" у задоволенні
позовних вимог щодо стягнення
заборгованості з Державного
підприємства «Кременецьке лісове
господарство» з тих підстав, що
відповідач не був вчасно повідомлений
належним чином про дату і час
проведення судового засідання, що
позбавило його можливості направити
представника, щоб навести інші докази
та аргументи на заперечення позовних
вимог, що місцевим судом безпідставно
не взято до уваги розірвання Договору
сервітуту з 21.03.2011 р.

Представник позивача у судове
засідання прибув, через канцелярію
Львівського апеляційного
господарського суду 11.12.2013 р. за вх. №
05-04/7607/13 подав відзив на апеляційну
скаргу, просить залишити без змін
рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.10.2013 р. у
справі № 9/13/5022-235/2012, а подану апелянтом
апеляційну скаргу - без задоволення
(том І, а. с. 242-244).

Заслухавши думку представника, який
прибув в дане судове засідання та
беручи до уваги подану через
канцелярію суду телеграму
відповідача/апелянта (вх. № 01-14/97/14 від
18.02.2014 р.), колегія суддів прийшла до
висновку розглянути справу по суті без
участі представника апелянта, виходячи
з наступного.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України,
про прийняття апеляційної скарги до
провадження господарський суд
виносить ухвалу, в якій повідомляється
про час і місце розгляду скарги.
Питання про прийняття апеляційної
скарги до провадження або відмову у
прийнятті до провадження апеляційний
господарський суд вирішує не пізніше
трьох днів з дня надходження
апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України
визначено, що апеляційна скарга на
рішення місцевого господарського суду
розглядається у двомісячний строк з
дня постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 р.
розгляд справи було відкладено на
19.02.2014 р. та пунктом першим резолютивної
частини ухвали, в порядку ст. 30 ГПК
України, зобов'язано
апелянта/відповідача, забезпечити
участь у судовому засіданні для дачі
пояснень бухгалтера Державного
підприємства «Кременецьке лісове
господарство» Рябошиць Н.А. (том ІІ, а. с.
19-20).

Зазначеною ухвалою суду, явка
представників сторін (Позивача та
Відповідача) обов'язковою не
визнавалась (том ІІ, а. с. 19-20, пункт 4
резолютивної частини ухвали).

Крім того, нормами чинного
законодавства України не обмежено коло
осіб, які можуть представляти особу в
судовому процесі. Тому неможливість
одного з представників позивача бути
присутнім у судовому засіданні не
перешкоджає реалізації права учасника
можливості скористатися правами ст. 28
ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 передбачено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК
України, відкладення розгляду справи є
правом та прерогативою суду, основною
умовою для якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні
(правова позиція викладена у постанові
Вищого господарського суду України від
15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

З огляду на наведене колегія суддів не
вбачає підстав для відкладення
розгляду апеляційної скарги по справі
№ 9/13/5022-235/2012 та розгляду справи без
участі представника
апелянта/відповідача.

Відповідно до ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи та наявні в ній докази,
перевіривши правильність застосування
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.10.2013 р. у
справі № 9/13/5022-235/2012 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення,
виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 21.10.2013 року
у справі № 9/13/5022-235/2012 (суддя В.Л.Гевко)
вирішено: позов в частині стягнення з
Державного підприємства «Кременецьке
лісове господарство», вул. Акімова, 26, м.
Кременець, Тернопільської області, 47000
(ідент. код 00993047) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Укрпродінвест», вул. Шевченка, 13, м.
Кременець, Тернопільської області, 47003
(ідент. код 32291548) - 47642 грн. 19 коп. боргу з
урахуванням індексу інфляції і 3%
річних задовольнити (пункт перший
резолютивної частини рішення).
Стягнути з Державного підприємства
«Кременецьке лісове господарство»,
вул. Акімова, 26, м. Кременець,
Тернопільської області, 47000 (ідент. код
00993047) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрпродінвест», вул.
Шевченка, 13, м. Кременець,
Тернопільської області, 47003 (ідент. код
32291548) 47 642 грн. 19 коп. боргу, 3 000 грн. 00 коп.
судових витрат понесених в зв'язку з
оплатою послуг адвоката, 1 609 грн. 50 коп.
судового збору (пункт другий
резолютивної частини рішення). В
частині стягнення з ДП «Кременецьке
лісове господарство» 3000 грн. 00 коп.
судових витрат понесених в зв'язку з
оплатою послуг адвоката у справі за
позовом ДП «Кременецьке лісове
господарство» до ТОВ «Укрпродівест»
про визнання договору сервітуту
недійсним - відмовити (пункт третій
резолютивної частини рішення)(том І, а.
с. 217-223).

Також місцевим господарським судом
19.11.2013 р. по справі № 9/13/5022-235/2012 в
порядку ст. 89 ГПК України, виправлено
допущені в ухвалі про продовження
строку розгляду спору від 04.05.2013 р.
описки, а саме: «В ухвалі суду про
продовження строку розгляду спору від
04.05.2013р. замість слів: "Строк вирішення
спору у справі № 9/13/5022-235/2012 встановлено
до 26.05.2012р.", слід читати: "Строк
вирішення спору у справі № 9/13/5022-235/2012
встановлено по 28.05.2012р."; замість слів:
"представник відповідача подав
письмове клопотання від 22.05.2012р.", слід
читати: "представник відповідача подав
письмове клопотання від 04.05.2012р.";
замість слів: "господарський суд
Тернопільської області визнав за
доцільне продовжити строк вирішення
спору по даній справі, у відповідності
до вимог частини 3 статті 69 ГПК України,
на п'ятнадцять днів, до 10.06.2012р., 11.06.2012р.",
слід читати: "господарський суд
Тернопільської області визнав за
доцільне продовжити строк вирішення
спору по даній справі, у відповідності
до вимог частини 3 статті 69 ГПК України,
на п'ятнадцять днів, по 12.06.2012р."; замість
слів: "продовжити строк вирішення спору
у справі № 9/13/5022-235/2012 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест". вул.
Шевченка, 13, м. Кременець,
Тернопільської області до відповідача
Державного підприємства "Кременецьке
лісове господарство", вул. Акімова, 26, м.
Кременець, Тернопільської області про
cтягнення заборгованості в сумі 47 642
грн. 19 коп., на п'ятнадцять днів, до
11.06.2012р.", слід читати: "Продовжити строк
вирішення спору у справі № 9/13/5022-235/2012
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест", вул.
Шевченка, 13, м. Кременець,
Тернопільської області до відповідача
Державного підприємства "Кременецьке
лісове господарство", вул. Акімова, 26, м.
Кременець, Тернопільської області про
cтягнення заборгованості в сумі 47 642
грн. 19 коп., на п'ятнадцять днів, по
12.06.2012р.» (том І, а. с. 225 - 225/зворот).

Не погоджуючись з рішенням місцевого
суду апелянт/відповідач (Державне
підприємство «Кременецьке лісове
господарство») звернувся до
Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою (том І,а.с. 234), просить рішення
господарського суду Тернопільської
області від 21.10.2013 р. у справі №
9/13/5022-235/2012 скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити ТзОВ
«Укрпродінвест» в задоволенні
позовних вимог щодо стягнення
заборгованості з Державного
підприємства «Кременецьке лісове
господарство».

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
місцевим господарським судом при
прийнятті рішення, порушено норми
процесуального права, оскільки вважає,
що відповідач не був вчасно
повідомлений належним чином про дату і
час проведення судового засідання, а
відтак не мав можливості направити
представника, щоб навести інші докази
та аргументи на заперечення позовних
вимог.

Крім того вважає, що місцевим судом
безпідставно не взято до уваги
розірвання Договору сервітуту з 21.03.2011
р.

Колегією Львівського апеляційного
господарського суду встановлено, що
апелянт/відповідач: Державне
підприємство «Кременецьке лісове
господарство» є юридичною особою,
ідентифікаційний код юридичної особи:
00993047, місце знаходження юридичної
особи: п. і. 47002, Тернопільська обл.,
Кременецький р-н, м. Кременець, вул.
Акімова, буд. 26, що підтверджується
Довідкою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (том І, а. с. 81-82),
довідкою Управління статистики у
Кременецькому районі Головного
управління статистики у
Тернопільській області Державної
служби статистики України від 05.04.2012 р.
№ 26 (том І, а.с. 60). Місцезнаходження
юридичної особи не змінювалося, що
підтверджується записами 1-7 у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрпродінвест» є
юридичною особою, ідентифікаційний код
юридичної особи: 32291548, місце
знаходження юридичної особи: п. і. 47003,
Тернопільська обл., Кременецький р-н, м.
Кременець, вул. Шевченка, буд. 13, що
підтверджується довідкою Управління
статистики у Кременецькому районі
Головного управління статистики у
Тернопільській області Державної
служби статистики України від 05.04.2012 р.
№ 25 (том І, а. с. 61).

Як вбачається з матеріалів справи,
26.03.2012 р. Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрпродінвест»
було подано до господарського суду
Тернопільської області позовну заяву
(вхідний № 0284) про стягнення з
Державного підприємства «Кременецьке
лісове господарство» на користь
позивача 47 642 грн. 19 коп. основного боргу
та 3 000 грн. 00 коп. судових витрат
понесених у зв'язку з оплатою послуг
адвоката та про стягнення судових
витрат (том І. а.с. 3-5).

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 28.03.2012 р.
порушено провадження у справі №
9/13/5022-235/2012 та її розгляд призначено на
10.04.2012 р. (том І, а. с. 1), про що Позивач був
повідомлений рекомендованою поштою №
955, під розписку, 30.03.2012 р. (том І,
а.с. 55), Відповідач по справі, 30.03.2012 р.
рекомендованою поштою № 788 (том І,
а.с. 56), тобто сторони у справі були
належним чином, під розписку,
повідомлені про день, час та місце
розгляду даної справи.

В процесі розгляду справи місцевим
судом, Відповідач подав за вх. № 71058(н)
від 10.04.2012 р. Відзив на позовну заяву №
11-276 від 09.04.12р. з додатками (том І, а.с. 65,
66-68).

Ухвалою місцевого господарського суду
від 10.04.2013 р. (том І, а.с. 74) розгляд справи
було відкладено на 04.05.2012 р. (за
клопотанням відповідача від 09.04.2012 р. №
11-278). Про відкладення розгляду справи,
зокрема, Відповідач, був повідомлений
під розписку, 13.04.2012 р., рекомендованою
поштою № 017 (том І, а.с. 75).

04.05.2013 р. (том І, а.с. 87) місцевим
господарським судом, за клопотанням
відповідача (том І. а.с. 85) продовжено
строк розгляду спору (том І, а.с. 87) та у
судовому засіданні оголошено перерву
до 22.05.2012 р. на 15 год. 10 хв. (том І, а.с. 86),
про що сторони (представники: Позивача
та Відповідача) були повідомлені під
розписку (том І, а.с. 84).

У судовому засіданні, яке відбулося
22.05.2012 р. за участю представників двох
сторін, оголошено перерву до 29.05.2012 р. на
15 год. 20 хв. (том І, а.с. 92), про що сторони
(Позивач та Відповідач) були
повідомлені під розписку (том І, а.с. 91).

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 29.05.2012 р.
провадження у справі було зупинено до
вирішення і набрання законної сили
рішення (ухвали) у справі № 4/46/5022-405/2012,
що знаходилась в провадженні
господарського суду Тернопільської
області за позовом Тернопільського
транспортного прокурора в інтересах
держави пр-т. С. Бандери, 6, м. Тернопіль,
в особі Державного агентства лісових
ресурсів України, Міністерства
аграрної політики та продовольства
України, в особі Державного
підприємства "Кременецьке лісове
господарство" вул. Акімова, 26, м.
Кременець, Тернопільської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест", вул.
Шевченка, 13, м. Кременець,
Тернопільської області про визнання
недійсним договору сервітуту від 15.06.2010
р. з моменту його укладення (том І. а.с.
96). Зазначена ухвала місцевого
господарського суду сторонами не
оскаржувалася.

У зв'язку з завершенням розгляду справи
№ 4/46/5022-405/2012 та поверненням матеріалів
справи до господарського суду
Тернопільської області, місцевий суд в
порядку ч. 3 ст. 79 ГПК України ухвалою
від 03.01.2013р. поновив провадження у
справі № 9/13/5022-235/2012 (том І, а.с. 112).
Ухвалою від 03.01.2013 р. місцевий суд
повторно зупинив провадження у справі
№ 9/13/5022-235/2012 до вирішення і набрання
законної сили рішення (ухвали) у справі
№ 2/96/5022-1064/2012, що знаходилась в
провадженні господарського суду
Тернопільської області за позовом
Тернопільського транспортного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави, пр-т С. Бандери, 6, м.
Тернопіль, в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Тернопільській області, вул.
Танцорова, 11, м. Тернопіль, 46000, в особі
Державного підприємства "Кременецьке
лісове господарство", вул. Акімова, 26, м.
Кременець, Тернопільської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест", вул.
Шевченка, 13, м. Кременець,
Тернопільської області, 47003 про
визнання недійсним договору
установлення сервітуту від 15.06.2010р.( том
І, а. с. 113). Вказані ухвали місцевого
господарського суду сторонами не
оскаржувались.

З матеріалів справи вбачається, що
23.08.2013 р. до господарського суду
Тернопільської області надійшла заява
за № 27 від 20.08.2013р. (вх. № 14460 від 23.08.2012
р.)(том І,а.с. 114) ТзОВ «Укрпродінвест»
про відновлення провадження у справі №
9/13/5022-235/2012 з долученням копії постанови
Вищого господарського суду України від
14 серпня 2013 року у справі № 2/96/5022-1064/2012
(том І, а. с. 114-117, 119-121, 120-121).

Ухвалою місцевого суду від 17.09.2013 р.
поновлено провадження у даній справі
та її розгляд призначено на 07.10.2013 р.
(том І, а.с. 123), про що сторони були
повідомлені під розписку, позивач -
19.09.2013 р. рекомендованою поштою №
033 (том І, а.с. 124), Відповідач - 19.09.2013
р. рекомендованою поштою № 041 (том
І. а.с. 125).

В судовому засіданні, яке відбулося
07.10.2013 р., за участю представників двох
сторін, в порядку ст. 77 ГПК України,
оголошувалась перерва до 18.10.2013 р. на 14
год. 40 хв., про що сторони були
повідомлені під розписку (том І. а.с. 127).

У судовому засіданні, яке відбулося
18.10.2013 р. оголошено перерву до 21.10.2013 р.
на 15 год. 00 хв., про що представник
позивача повідомлений під розписку
(том І, а. с. 181), а Відповідач, 21.10.2013р. о 10
год. 15 хв. - телефонограмою від 21.10.2013 р.
(том І. а.с. 183).

Як вбачається з матеріалів даної
справи та встановлено колегією суддів,
місцевий господарський суд 21.10.2013 р. о
10:15 год. телефонограмою (через
помічника судді Підлобна О.В.)
повідомив відповідача: ДП «Кременецьке
лісове господарство» - бухгалтера
вказаного підприємства Рябушиць Н.А. -
про слухання справи № 9/13/5022-235/2012, яке
відбудеться 21.10.2013 р. о 15:00 год., в
приміщенні господарського суду
Тернопільської області за адресою: м.
Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 14А, зал
судових засідань № 4, 5 поверх (том І. а.с.
183).

Як вбачається з телеграми
апелянта/відповідача № 78 (вх. № 01-14/97/14
від 18.02.2014 р.) (том ІІ, а.с. 22), бухгалтер ДП
«Кременецьке лісове господарство»
Рябушиць Наталія Ананіївна зазначену
вище телефонограму одержала.

Однак, у судове засідання, яке
відбулося 21.10.2013 р. о 15 год. 00 хв. по
справі № 9/13/5022-235/2012 повноважний
представник відповідача не прибув,
відтак розгляд даної справи відбувся
за відсутності представника
відповідача.

Як уже було вище зазначено,
апелянт/відповідач вважає, що місцевим
господарським судом при прийнятті
рішення, порушено норми процесуального
права, так як відповідач вважає, що не
був вчасно повідомлений належним чином
про дату і час проведення судового
засідання, а відтак не мав можливості
направити представника, щоб навести
інші докази та аргументи на
заперечення позовних вимог.

Телефонограма - документ, що
передається телефоном, фіксується у
спеціальному журналі й містить
розпорядження чи інформацію вищих
органів.

У постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (п.п. 3.9.1-1) визначено,
що у випадках коли ухвала про порушення
провадження у справі не може бути
вручена стороні у зв'язку з обмеженим
строком розгляду, належним
підтвердженням повідомлення учасників
судового процесу про час та місце
розгляду справи може вважатися
телефонограма суду з відміткою про її
прийняття посадовою (службовою)
особою сторони.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що
апелянт/відповідач був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи, в т.ч. про судове
засідання, яке відбулося 21.10.2013 р. о 15:00
год., відтак твердження
апелянта/відповідача, що місцевим
господарським судом при прийнятті
рішення, порушено норми процесуального
права, так як відповідач не був вчасно
повідомлений належним чином про дату і
час проведення судового засідання, а
відтак не мав можливості направити
представника, щоб навести інші докази
та аргументи на заперечення позовних
вимог є безпідставними та такими, що не
заслуговують на увагу суду.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим судом, 15 червня 2010
року між ТзОВ «Укрпродінвест» та ДП
«Кременецьке лісове господарство» був
укладений Договір установлення
сервітуту (том І, а. с. 9-11).

За своїми основними та другорядними
ознаками зазначений Договір
відповідно вимог глави 32, ст. 401
Цивільного кодексу України, є
договором сервітуту (право
користування чужим майном).

Зазначений Договір укладено в
письмовій формі, підписано
повноважними представниками двох
сторін, їх підписи засвідчено
печатками сторін, що відповідає
приписам статей 207, 208 ЦК України.

Відповідно до п. 1.1. даного Договору,
власник надає ДП «Кременецьке лісове
господарство» (Сервітуарію) право
користування належним Власнику на
праві власності стрілочним переводом
№ Р 65 1/11 №207, розгорнута довжина
стрілочного переводу 64 м.п., на
під'їзній колії та під'їзною колією, що
примикає до ВАТ "Кременецький
міжрайпостач", для здійснення операцій
з подачі, прибирання та інших операцій,
пов'язаних з експлуатацією під'їзної
колії №25, яка належить Власнику на
праві власності.

Згідно п.п.1.4.-1.5. Договору, вартість
сервітуту становить 4000,00 грн. щомісячно
і підлягає щомісячній індексації,
виходячи із індексу інфляції; оплата
вартості сервітуту проводиться не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
звітним місяцем або за домовленістю
сторін як попередня оплата.

Також Сторони домовились про
символічну передачу права
користування майном, що виникає в
Сервітуарія з дати підписання цього
договору (п.1.2. Договору).

Термін дії сервітуту становить 5 років
з дати підписання договору, тобто з
15.06.2010 р. до 14.06.2015 р. (п.1.6. Договору).

Як встановлено місцевим судом, в
матеріалах справи містяться
розрахунки вартості сервітуту.

Відтак, вартість сервітуту за квітень
2011 р. становить 4628,76 грн.; за травень 2011
р. - 4665,79 грн.; за червень 2011 р. - 4684,45 грн.,
за липень 2011 р. - 4623,55 грн.; за серпень 2011
р. - 4605,06 грн., за вересень 2011 р. - 4609,67 грн.,
за жовтень 2011 р. - 4609,67 грн., за листопад
2011 р. - 4614,28 грн., за грудень 2011 р. - 4623,51
грн., за січень 2012 р. - 4632,76 грн. та за
лютий 2012 р. - 4642,03 грн. (без ПДВ) (том І, а.
с. 15, 17, 18, 20, 22, 24, 26, 28, 30).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем (Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрпродінвест») на
адресу Державного підприємства
«Кременецьке лісове господарство»
були виставлені рахунки на оплату
заборгованості, а саме:

- Рахунок № 12 від 10.06.2011 р. на загальну
суму 50231,93 грн., із них: 45566,14 грн.
заборгованість станом на 01.05.2011 р. та 4665
грн. 79 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за травень 2011 р.;

- Рахунок № 14 від 08.07.2011 р. на загальну
суму 54916,38 грн., із них: 50231,93 грн.
заборгованість станом на 01.06.2011 р. та 4684
грн. 45 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за червень 2011р.;

- Рахунок № 18 від 08.08.2011 р. на загальну
суму 59539,93 грн., із них: 54916,38 грн.
заборгованість станом на 01.07.2011 р. та 4623
грн. 55 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за липень 2011 р.;

- Рахунок № 19 від 08.09.2011 р. на загальну
суму 64144,99 грн., із них: 59539,93 грн.
заборгованість станом на 01.08.2011 р. та 4605
грн. 06 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за серпень 2011 р.;

- Рахунок № 21 від 07.10.2011 р. на загальну
суму 45780,85 грн., із них: 64144,99 грн.
заборгованість станом на 01.09.2011 р. та 4609
грн. 67 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за вересень 2011р., а
також до рахунку включено нараховані
згідно рішення по справі №12/110-2000 від
01.03.2011 р. в тому числі: 3% річних - 124,21 грн.,
держмито з позовних заяв - 231,01 грн., ІТЗ -
236,00 грн., 2000,00 грн. - послуги адвоката;

- Рахунок № 23 від 10.11.2011 р. на загальну
суму 50390,52 грн., із них: 45780,85 грн.
заборгованість станом на 01.10.2011 р. та 4609
грн. 67 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за жовтень 2011 р.;

- Рахунок № 26 від 08.12.2011 р. на загальну
суму 55004,80 грн., із них: 50390,52 грн.
заборгованість станом на 01.11.2011 р. та 4614
грн. 28 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за листопад 2011 р.;

- Рахунок № 2 від 18.01.2012 р. на загальну
суму 59628,31 грн., із них: 55004,80 грн.
заборгованість станом на 01.12.2011 р. та 4623
грн. 51 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за грудень 2011 р.;

- Рахунок № 4 від 06.02.2012 р. на загальну
суму 64261,07 грн., із них: 59628,31 грн.
заборгованість станом на 01.01.2012 р. та 4632
грн. 76 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за січень 2012 р.;

- Рахунок № 6 від 06.03.2012 р. на загальну
суму 46310,77 грн., із них: 64261,07 грн.
заборгованість станом на 01.02.2012 р. та 4642
грн. 03 коп. вартість сервітуту з
врахуванням ПДВ за лютий 2012 р., а також
до рахунку включено нараховані згідно
рішення по справі №7/37/5022-806/2011 від 29.09.2011
р. в тому числі: 3% річних - 268,06 грн.,
держмито з позовних заяв - 228,60 грн., ІТЗ -
236,00 грн., 2000,00 грн. - послуги адвоката,
держмито з апеляційних скарг - 14,35 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.625
Цивільного кодексу України позивачем
нараховано до сплати відповідачеві за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань 3% річних від суми боргу 1331,42
грн. за період з 06.05.2011 р. по 05.03.2012 р.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду
Тернопільської області від 01.03.2011 р. у
справі № 12/110-2000 за позовом ТзОВ
"Укрпродінвест" до ДП "Кременецьке
лісове господарство" встановлено факт
неналежного виконання відповідачем
умов Договору установлення сервітуту
від 15.06.2010 р. за період з 06.07.2010 р. по
05.12.2010 р. в сумі 22973,81 грн., а також за
зустрічним позовом ДП "Кременецьке
лісове господарство" про визнання
недійсним договору установлення
сервітуту від 15.06.2010 р., дано оцінку
даного договору та відмовлено в
задоволенні такого позову, відтак,
факти, встановлені даним рішенням не
потребують додаткового доведення при
розгляді даної справи.

Також, згідно рішення господарського
суду Тернопільської області від 08.08.2011
р. у справі №7/37/5022-806/2011 з врахуванням
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 29.09.2011 р. №
7/37/5022-806/2011р., яка залишена без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 20.12.2011 р. № 7/37/5022-806/2011
встановлено факт неналежного
виконання відповідачем умов Договору
установлення сервітуту від 15.06.2010 р. за
період з 06.12.2010 р. по 05.05.2011 р. в сумі 22860,39
грн. позов задоволено повністю,
стягнуто з державного підприємства
"Кременецьке лісове господарство" (вул.
Акімова, 26, м. Кременець, Тернопільська
область, ідентифікаційний код 00993047) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест" (вул.
Шевченка, 13, м. Кременець, Тернопільська
область, ідентифікаційний код 32291548)
22592,33 грн. - боргу, 268,06 грн. - річних, 228,60
грн. - державного мита, 236 грн. - витрат
на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу та 2000
грн. послуги адвоката. При цьому, факти,
встановлені даним рішенням не
потребують додаткового доведення при
розгляді даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України,
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні спорів, в яких беруть участь
ті самі сторони.

Із змісту п. 2.6. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" не потребують
доказування преюдиціальні факти,
тобто встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) у
процесі розгляду іншої справи, в якій
беруть участь ті самі сторони, в тому
числі і в тих випадках, коли в іншому
спорі сторони мали інший процесуальний
статус (наприклад, позивач у даній
справі був відповідачем в іншій, а
відповідач у даній справі - позивачем в
іншій).

Предметом позовних вимог у даній
справі № 9/13/5022-235/2012 є заборгованість по
оплаті вартості сервітуту в розмірі
46310,77 грн. основної заборгованості з
врахуванням індексу інфляції, а також
1331 грн. 42 коп. 3% річних, обчислених
відповідно до ст.625 ЦК України. Загальна
сума боргу становить 47642,19 грн.

Відповідно до ст.401 ЦК України, право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Згідно із ч.1 ст. 402 ЦК України, сервітут
може бути встановлений договором,
законом, заповітом або рішенням суду.

Сервітут визначає обсяг прав щодо
користування особою чужим майном.
Особа, яка користується сервітутом,
зобов'язана вносити плату за
користування майном, якщо інше не
встановлено договором, законом,
заповітом або рішенням суду (ч.ч.1, 3 ст.403
ЦК України).

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцем судом, відповідач
відповідно до умов Договору
установлення сервітуту від 15.06.2010 р.,
взяв на себе зобов'язання своєчасно та
в повному обсязі, не пізніше 5-го числа
місяця, наступного за звітним місяцем
або за домовленістю сторін як
попередня оплата, оплачувати вартість
сервітуту, з чим погоджується колегія
суддів.

Із змісту п.1.4. Договору, вартість
сервітуту становить 4000,00 грн. щомісячно
і підлягає щомісячній індексації,
виходячи із індексу інфляції.

Як вбачається з розрахунку позовних
вимог, в суму основної заборгованості
позивачем включено вартість
сервітуту, обчислену відповідно до п.1.4.
Договору за період з травень 2011 р. по
лютий 2012 р., тобто проіндексовану
вартість сервітуту за вказаний період.

З матеріалів справи вбачається, що
порядок нарахування та правильність
такого нарахування плати за
користування сервітутом встановлено
рішенням господарського суду
Тернопільської області від 01.03.2011 р. у
справі № 12/110-2000, та постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 29.09.2011р.,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від
20.12.2011р. у справі № 7/37/5022-806/2011р., які
набрали законної сили (том І, а. с.
40-42,43-46).

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України,
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні спорів, в яких беруть участь
ті самі сторони.

Окрім того, в суму позовних вимог
включено індекс інфляції та 3% річних,
які нараховані позивачем відповідно до
ст.625 ЦК України, як на заявлену до
стягнення суму основного боргу, так і
на заборгованість, яка існувала у
відповідача станом на 06.05.2011 р. по 05.03.2012
р. Факт існування заборгованості
підтверджується рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 01.03.2011 р. у справі № 12/110-2000,
яке залишено без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 28.04.2011 р. та
рішенням господарського суду
Тернопільської області від 08.08.2011 р. у
справі № 7/37/5022-806/2011 з врахуванням
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 29.09.2011 р. у
справі № 7/37/5022-806/2011, яка залишена без
змін постановою Вищого господарського
суду України від 20.12.2011 р. №7/37/5022-806/2011 р.
(том І, а. с. 40-42,43-46).

Доказів, про те що відповідачем на час
розгляду справи в суді першої
інстанції частково сплачено суму боргу
не має, так і докази в матеріалах справи
відсутні.

Відтак, нарахування інфляційних втрат
на вищезазначену суму заборгованості
та 3% річних за період з 06.05.2011 р. по
05.03.2012 р., колегія суддів вважає
правомірним.

Щодо тверджень апелянта/відповідача,
що місцевим судом безпідставно не
взято до уваги, що Договір сервітуту з
21.03.2011 р. є розірваним, колегія суддів
зазначає наступне.

Підстави припинення сервітуту
передбачені ст. 406 ЦК України, однією з
яких є відмова від нього.

В матеріалах справи знаходиться заяви
№ 209 від 21.03.2011 р. ДП "Кременецьке лісове
господарство" (том І, а.с. 16), в якій
зазначено, що при укладенні Договору
сервітуту було грубо порушено права
апелянта/відповідача, а відтак обтяжує
господарську діяльність підприємства,
відтак просить згідно ч. 2, п. 1, ст. 406 ЦК
України та ст. 188 ГК України вважати
даний договір розірваним.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що
дану заяву не можна визнати, як відмову
від договору, вчинену в порядку ст.406 ЦК
України.

Крім того, порядок розірвання договору
визначений ст. 654 ЦК України, відповідно
до якої зміна або розірвання договору
вчиняється в тій самій формі, що й
договір, в даному випадку у письмовій.

Також ст.188 ГК України, відповідно до
якої сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором, яка
в свою чергу, у двадцятиденний строк
після одержання пропозиції повинна
розглянути її та про результати
повідомити другу сторону. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо
розірвання договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона, має
право передати спір на вирішення суду.
При цьому, договір вважається
розірваним з дня набрання рішенням
чинності, якщо іншого строку набрання
чинності не встановлено за рішенням
суду.

Однак, в матеріалах справи не міститься
доказів того, що позивач, в даному
випадку, надав згоду на розірвання
договору, одночасно представниками
позивача заперечується такий факт у
судових засіданнях, відтак, судова
колегія зазначає, що факт припинення
договору у зв'язку з відмовою від нього
позивача чи його розірвання у
встановленому законом порядку, не
підтверджено матеріалами справи.

Крім того, із змісту пункту 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та ст. 4-3 Господарського процесуального
кодексу України діє принцип
змагальності сторін у господарському
процесі, відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового
процесу.

Як уже зазначалось судом відповідно до
ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

При цьому рішенням господарського суду
Тернопільської області по справі №
12/110-2000 від 01.03.2011 року, залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
28.04.2011 року та додаткового рішення від
21.03.2011 р. стягнуто з Державного
підприємства "Кременецьке лісове
господарство", вул. Акімова, 26, м.
Кременець, Тернопільської області, 47000,
ідентифікаційний код 00993047 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест", вул.
Шевченка, 13, м. Кременець,
Тернопільської області, 47003,
ідентифікаційний код 32291548, - 22973,81 грн.
боргу, 127,21 грн. - 3% річних за неналежне
виконання відповідачем зобов'язань по
оплаті сервітуту по користуванню
стрілочним переводом та під'їзною
колією згідно договору установлення
сервітуту від 15.06.2010 р. за період
червень-листопад 2010 р.; 231 грн.01 коп.
витрат по сплаті державного мита; 236
грн.00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в повернення
сплачених судових витрат та 2000 грн. 00
коп. витрат на правову допомогу
адвоката.

Ухвалою суду від 09.01.2013 р. провадження у
справі № 1/80/5022-784/2012(12/110-2000) по розгляду
заяви Державного підприємства
"Кременецьке лісове господарство" №
01-604 від 24.09.2012р. про перегляд рішення
від 01.03.2011 р. та додаткового рішення від
21.03.2011 р. у справі № 12/110-2000 за
нововиявленими обставинами -
припинено.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області по справі №
7/37/5022-806/2011 від 08.08.2011 року стягнуто з
Державного підприємства "Кременецьке
лісове господарство", вул. Акімова, 26, м.
Кременець, Тернопільська область,
ідентифікаційний код 00993047 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест", вул.
Шевченка, 13, м. Кременець, Тернопільська
область, ідентифікаційний код 32291548 - 20216
грн. боргу; 99,56 грн. річних за період з
06.12.2010 р. по 05.05.2011 р. за неналежне
виконання відповідачем зобов'язань по
оплаті сервітуту згідно договору
установлення сервітуту від 15.06.2010 р.;
203,16 грн. державного мита, 236 грн. витрат
на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу та 2000,00
грн. послуги адвоката; в частині
стягнення 2376,33 грн. суми боргу та 168,5
грн. річних в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 29.09.2011 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрпродінвест" задоволено; рішення
господарського суду Тернопільської
області від 08.08.2011 р. у справі №
7/37/5022-806/2011 скасовано в частині відмови
в позові; позов задоволено повністю.
Пункт 2 резолютивної частини рішення
викладено в наступній редакції:
"Стягнути з державного підприємства
"Кременецьке лісове господарство" (вул.
Акімова, 26, м. Кременець, Тернопільська
область, ідентифікаційний код 00993047) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест" (вул.
Шевченка, 13, м. Кременець, Тернопільська
область, ідентифікаційний код 32291548) -
22592,33 грн. боргу, 268,06 грн. річних, 228,60
грн. державного мита, 236 грн. витрат на
інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу та 2000 грн. послуги
адвоката".

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 10.12.2012 р. у
справі № 4/60/5022-787/2012(7/37/5022-806/2012)
провадження із розгляду заяви
Державного підприємства "Кременецьке
лісове господарство" № 605 від 24.09.2012р.
про перегляд рішення господарського
суду Тернопільської області від 08.08.2011
р. за нововиявленими обставинами у
справі №7/37/5022-806/2011 припинено.

Отже, вказаними судовими рішеннями
встановлений факт, що Договір
установлення сервітуту від 15.06.2010 р.
виконувався сторонами, зокрема,
Державне підприємство "Кременецьке
лісове господарство" користувалося
стрілочним переводом № Р 65 1/11 № 207
розгорнутою довжиною стрілочного
переводу 64 м.п., на під'їзній колії та
під'їзною колією, що примикає до ВАТ
"Кременецький міжрайпостач", для
здійснення операцій з подачі,
прибирання та інших операцій,
пов'язаних з експлуатацією під'їзної
колії № 25, яка належить власнику на
праві власності.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 08.11.2011р. у
справі № 11/56/5022-1297/2011, залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
10.01.2011 р. та постановою Вищого
господарського суду України від 25.07.2012
р. в позові Державного підприємства
"Кременецьке лісове господарство" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест" про
визнання недійсним договору
установлення сервітуту від 15.06.2010 р.
відмовлено.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 07.08.2012 р. у
справі № 4/46/5022-405/2012 визнано недійсним
договір сервітуту від 15.06.2010р.,
укладений між ТзОВ "Укрпродінвест" та
ДП "Кременецьке лісове господарство".

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 07.11.2012р.
рішення господарського суду
Тернопільської області від 07.08.2012р. у
справі №4/46/5022-405/2012 скасовано, а позовні
вимоги Тернопільського транспортного
прокурора в інтересах держави в особі
Державного агентства лісових ресурсів
України Міністерства аграрної
політики та продовольства України в
особі Державного підприємства
"Кременецьке лісове господарство"
залишені без розгляду.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 29.01.2013 р. у
справі № 2/96/5022-1064/2012 Договір
установлення сервітуту від 15.06.2010р.
визнано недійсним з моменту його
вчинення.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 03.06.2013 р.,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 14.08.2013
р., рішення господарського суду
Тернопільської області від 29.01.2013р. у
справі № 2/96/5022-1064/2012 скасовано та
прийнято нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Таким чином, Договір сервітуту від
15.06.2010 р., укладений між ТзОВ
"Укрпродінвест" та ДП "Кременецьке
лісове господарство" є чинним на момент
розгляду справи, так як факт обов'язку
виконання сторонами умов спірного
Договору та факт його чинності,
дійсності на момент звернення позивача
з позовом до господарського суду за
захистом своїх прав та інтересів не
підлягає доказуванню в порядку ст. 35
ГПК України як такий, що встановлений
вищенаведеними рішеннями
господарського суду у яких брали
участь ті самі сторони.

Враховуючи зазначене вище у
сукупності, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду та вважає позовні вимоги ТзОВ
"Укрпродінвест" щодо стягнення з
відповідача суми основного боргу у
розмірі 47 642 грн. 19 коп. із врахуванням
інфляційних втрат та 3% річних
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення, оскільки їх
нарахування відповідає умовам
Договору та чинному законодавству.

Щодо вимог про стягнення судових
витрат понесених в межах іншої справи
та розподіл судових витрат в межах
даної справи, то суд має за необхідне
зазначити наступне.

Як вбачається з позовної заяви,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрпродінвест", вул.
Шевченка,13, м. Кременець,
Тернопільської області однією з вимог
позивача є стягнення з відповідача
понесених ТзОВ "Укрпродінвест" судових
витрати по оплаті послуг адвоката у
справі порушеній ДП "Кременецьке
лісове господарство" до ТзОВ
"Укрпродінвест" про визнання договору
сервітуту недійсним в розмірі 3000,00 грн.

Згідно до ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається: у спорах, що виникають
при укладанні, зміні та розірванні
договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Якщо спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються:при задоволенні позову -
на відповідача;при відмові в позові - на
позивача;при частковому задоволенні
позову - на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до розділу VI Господарського
процесуального кодексу України,
судовими витратами є витрати сторін та
інших учасників судового процесу в
господарському суді, які пов'язані з
розглядом справи і складаються з:
судового збору; сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом; витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження; оплати послуг
перекладача, адвоката; інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Склад
судових витрат не є вичерпним, і оцінка
тих чи інших витрат сторін як судових
здійснюється господарським судом з
урахуванням обставин конкретної
справи.

До інших витрат у розумінні статті 44
ГПК відносяться, зокрема: суми, які
підлягають сплаті особам, викликаним
до господарського суду для дачі
пояснень з питань, що виникають під час
розгляду справи (стаття 30 названого
Кодексу); витрати сторін та інших
учасників судового процесу, пов'язані з
явкою їх або їхніх представників у
засідання господарського суду, за
умови, що таку явку судом було визнано
обов'язковою.

Зазначені витрати не є збитками в
розумінні статті 224 Господарського
кодексу України та статті 22 Цивільного
кодексу України, не входять до складу
ціни позову і не можуть стягуватися під
виглядом збитків (п. 1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 року "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України").

Оскільки статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до складу судових
витрат входить оплата послуг адвоката,
то суд вважає, що в контексті цієї норми
судові витрати за участь адвоката при
розгляді справи підлягають оплаті лише
в тому випадку, якщо вони сплачені
адвокату стороною, котрій такі послуги
надавались, та їх сплата
підтверджується відповідними
фінансовими документами, а також в тому
випадку, коли відповідні послуги
надавались адвокатом стосовно
конкретного боржника та повноваження
адвоката підтвердженні відповідними
документами.

Отже, відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, і платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
погоджується з висновками місцевого
суду, що вимоги позивача про стягнення
із ДП "Кременецьке лісове господарство"
3 000,00 грн. судових витрат понесених в
зв'язку з оплатою послуг адвоката у
справі за позовом ДП "Кременецьке
лісове господарство" до ТОВ
"Укрпродінвест" про визнання договору
сервітуту недійсним не підлягають до
задоволення.

При цьому згідно ст.88 ГПК України (із
змінами, внесеними згідно із Законом №
2539-ІІІ від 21.06.2001р.) господарський суд
має право за заявою сторони, прокурора,
який брав участь в судовому процесі,
або за своєю ініціативою прийняти
додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з
якоїсь позовної вимоги, яку було
розглянуто в засіданні господарського
суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено
питання про розподіл господарських
витрат або про повернення судового
збору з бюджету.

Отже, позивач не позбавлений права на
звернення в межах справи, яка
розглядалась за позовом ДП
"Кременецьке лісове господарство" до
ТзОВ "Укрпродінвест" про визнання
договору сервітуту недійсним із заявою
в порядку ст. 88 ГПК України про
прийняття додаткового рішення (ухвали)
про розподіл господарських витрат в
частині витрат на послуги адвоката.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, належними та
допустимими доказами (ст. 34 ГПК
України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в
сукупності, колегія суддів прийшла до
висновку, рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.10.2013 року
у справі № 9/13/5022-235/2012 залишити без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за
перегляд рішення в апеляційному
порядку покласти на
скаржника/відповідача у даній справі.

Керуючись ст.ст. 32 - 34, 35, 43, 44 - 49, 98, 99, 101,
102, 103, 105 Господарського процесуального
кодексу України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.10.2013 року
у справі № 9/13/5022-235/2012 - залишити без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору
за перегляд судового рішення в
апеляційному порядку покласти на
апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути
господарському суду Тернопільської
області.

Суддя
Данко Л.С.

Суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Юрченко О.Я.

В судовому засіданні 19.02.2014 р.
оголошено вступну і резолютивну часини
постанови. Повний текст постанови
складено та підписано - 24.02.2014р.