ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.2014
Справа № 905/685/14

Позивач: Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК «Павлоградвугілля»,
м. Павлоград

до відповідача: Державного
підприємства «Донецька залізниця», м.
Донецьк

про стягнення 1 052,93грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Шиян Є.І. - пров. юр.

відповідача: Ляшко Д.В. - пров. юр.

Публічним акціонерним товариством
ДТЕК "Павлоградвугілля" до Державного
підприємства «Донецька залізниця»
пред'явлено позов про стягнення
збитків, які виникли у зв'язку з
несхоронним перевезенням вантажу
(вугілля кам'яне), відправленого 10.10.2013р.
(вантажовідправник - Публічне
акціонерне товариство ДТЕК
"Павлоградвугілля") за залізничною
накладною на групу вагонів №47264148 у
напіввагоні № 64123854 у сумі 1 052,93грн.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що вагон з вантажем
на станцію призначення прибув з
недостачею, яка підтверджена
комерційним актом від 12.10.2013р. БА 789157/37,
складеним цією ж станцією. На думку
позивача нестача виникла під час
перевезення і відповідальність за
понесені товариством збитки має нести
перевізник.

Залізниця, не заперечуючи факту
нестачі, позов не визнала.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін у відкритому судовому
засіданні, господарський суд
встановив:

10.10.2013р. Публічним акціонерним
товариством ДТЕК "Павлоградвугілля"
(вантажовідправник) на адресу ТОВ «ДТЕК
Східенерго» ДТЕК Курахівська ТЕС»
(вантажоодержувач) у напіввагоні №64123854
за залізничною накладною на групу
вагонів №47264148 зі станції
Миколаївка-Донецька Придніпровської
залізниці на станцію Роя Донецької
залізниці відвантажене вугілля
кам'яне марки Г. За накладною вага нетто
у вагоні - 66 450кг (брутто - не зазначено,
тара -21 000 кг).

В накладній також зазначено, що вантаж
маркований по всій довжині вагону
сухим вапном.

Згідно довідки Публічного
акціонерного товариства ДТЕК
«Павлоградвугілля» № 1/7978 від 16.10.2013р.,
ціна 1т вугільної продукції ГР 0-200 - 616,30
грн. без ПДВ (з ПДВ 736,32грн.).

На станцію призначення вагон з
вантажем прибув 11.10.2013р. разом з актом
загальної форми № 26762 від 11.10.2013р.,
складеним ст. Красноармійськ Донецької
залізниці (попутна станція). Підстава
складання акту загальної форми - під
час огляду були виявлені заглиблення в
вантажі.

На підставі абз.2 ч.1 ст.52 Статуту
залізниць України (прибуття вантажу з
ознаками недостачі під час перевезення
у відкритому рухомому складі) вантаж
видавався з перевіркою його маси
представниками станції Роя Донецької
залізниці. За результатами перевірки
залізницею був складений комерційний
акт БА 789157/37 від 12.10.2013р., згідно з яким:

· вагони прибули с заглибленням
над 7 люком 130см по ширині вагону 40см на
50см;

· двері зачинені, витікання
вантажу немає;

· зважування вагону проводилося
на 200т тензометричних вагонних вагах
вантажоодержувача;

· вага нетто зважування вантажу 64
350кг, брутто 85 350 кг, тари 21 000 кг),
нестача вантажу складає 2 100кг проти
даних залізничної накладної.

Комерційний акт підписаний належними
особами, зокрема: з боку залізниці -
начальником станції, двома
комерційними агентами, з боку
одержувача - заступником начальника
ТТЦ Курахівської ТЕС.

Вантажоодержувач (ТОВ «ДТЕК
Східенерго») зробив переуступний
напис на пред'явлення претензії і
позову на залізничній накладній
відправнику вантажу - Публічному
акціонерному товариству ДТЕК
"Павлоградвугілля ". Переуступний напис
засвідчений підписами генерального
директора і головного бухгалтера та
печаткою вантажоодержувача - ТОВ «ДТЕК
Східенерго».

За таких обставин і зважаючи на те, що:

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу
України (ЦК) за договором перевезення
перевізник зобов'язаний доставити
довірений йому відправником вантаж в
пункт призначення і видати його
уповноваженій на отримання вантажу
особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник
відповідає за втрату, нестачу, псування
або пошкодження прийнятого до
перевезення вантажу у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це
сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі
порушення зобов'язань, що випливають із
договору перевезення, сторони несуть
відповідальність, встановлену за
домовленістю сторін, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
залізничний транспорт" залізниці
повинні забезпечувати збереження
вантажів на шляху слідування та на
залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт"
передбачено, що перевізники несуть
відповідальність за зберігання
вантажу з моменту його прийняття і до
видачі одержувачу в межах, визначених
Статутом залізниць України. Частиною 2
цієї ж статті встановлено, що за
незбереження (втрату, нестачу,
псування, пошкодження) прийнятого до
перевезень вантажу перевізники несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України
передбачає, що залізниця несе
відповідальність за збереження
вантажу з часу його прийняття до
перевезення і до моменту видачі
одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць
України за незбереження прийнятого до
перевезення вантажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача чи пошкодження виникли
з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України "Про
залізничний транспорт" обставини, які
можуть служити підставою для
матеріальної відповідальності
перевізників вантажу засвідчуються
актами; порядок і терміни складення
актів визначаються Статутом залізниць
України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць
України право на пред'явлення до
залізниці претензій та позовів у разі
недостачі, псування або пошкодження
вантажу має одержувач - за умови
пред'явлення накладної, комерційного
акта і документа, що засвідчує
кількість і вартість відправленого
вантажу.

Згідно ст.133 Статуту залізниць України
передача іншим організаціям або
громадянам права на пред'явлення
претензій та позовів не допускається,
за винятком випадків передачі такого
права вантажовідправником
вантажоодержувачу або
вантажоодержувачем
вантажовідправнику, а також
вантажовідправником або
вантажоодержувачем вищій організації
або уповноваженій особі, яка виступає
від їх імені.

Статтею129 Статуту залізниць України
передбачено, що обставини, що можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць; для засвідчення
маси і кількості вантажу з даними,
зазначеними у транспортних документах,
складається комерційний акт.

Факт нестачі за спірним перевезенням
матеріалами справи підтверджений,
зокрема комерційним актом.

Залізниця не довела, що нестача виникла
з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту
залізниць України недостача маси
вантажу, за яку відшкодовуються збитки,
в усіх випадках обчислюється з
урахуванням граничного розходження
визначення маси вантажу і природної
втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України
вартість вантажу визначається на
підставі загальної суми рахунка або
іншого документа відправника, який
підтверджує кількість і вартість
відправленого вантажу.

Сума недостачi з урахуванням норми
недостачi (сума норми природної втрати
маси вантажу i граничного розходження
визначення маси нетто) складає 1 056,99грн.
із розрахунку: 1 435,50кг (нестача вантажу
з урахуванням норми недостачі 1,0%) х
736,32грн. (вартість 1т вугільної
продукції ГР 0-200, зданої до перевезення
з ПДВ). Позивачем заявлена менша сума, а
саме - 1 052,93грн.

Господарський суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.909, 920, 924
п.2 Цивільного Кодексу України, ст.ст.307,
314 Господарського кодексу України,
ст.ст.23, 26 Закону України "Про
залізничний транспорт", ст.113, ч.2 ст.114,
ст.ст.115, 129, 130, 133 Статуту залізниць
України, п.27 Правил видачі вантажів і
керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85 Господарського
процесуального Кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
"Донецька залізниця" (83001, м. Донецьк,
вул. Артема, 68, п/р 19 у ДФАБ
«Експрес-Банк», МФО 335838, ) на користь Публічного
акціонерного товариства ДТЕК
"Павлоградвугілля» (51400,
Дніпропетровська область, м. Павлоград,
вул. Леніна, 76, п/р 3200 в АКІБ
«УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005, ) 1 052,93грн. збитків (вартість
нестачі), 1 827,00грн. - відшкодування
витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, а у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційною інстанцією, якщо
його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом 10 днів з дня
прийняття рішення місцевим
господарським судом.

Суддя
В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 19.02.2014р.

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.

Вик

Тел.381-91-18