м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23260/13 05.02.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕДІА ПРЕС СЕРВІС"

про стягнення 123.820,49 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Кальченко М.Г., Виноградова
О.В. - за довіреністю від 02.01.2014 № 14/01/01;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ"
звернулося до Господарського суду
міста Києва із позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю "МЕДІА ПРЕС
СЕРВІС" про стягнення з останнього
заборгованості в сумі 138.820,49 грн.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує тим, що останній, на підставі
укладеного між сторонами даного спору
договору поставки від 01.07.2012 № П12УПД із
протоколом розбіжностей до нього,
поставив відповідачеві товар, який
останній отримав, але оплатив частково
у зв'язку із чим, у відповідача перед
позивачем утворилася заборгованість в
сумі 138.820,49 грн, з яких: 133.083,99 грн -
основна заборгованість; 4774,55 грн - пеня;
961,95 грн - 3 % річних.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, позивач просить суд
задовольнити його позовні вимоги та
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 138.820,49 грн у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 прийнято вказану вище
позовну заяву до розгляду та порушено
провадження у справі № 910/23260/13.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.01.2014, за клопотанням
представника позивача, продовжено
розгляду спору в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду даної справи повідомлений
судом належним чином, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи повідомленнями поштового
зв'язку про вручення уповноваженій
довіреністю особі відповідача
поштових відправлень суду, якими
надсилалася ухвали винесені у даній
справи.

Відповідач свого повноважного
представника у судові засідання не
направив, обґрунтованих пояснень з
цього приводу до суду від відповідача
не надходило.

Крім того, відповідач правом наданим
ст. 59 Господарського процесуального
кодексу України не скористався,
відзиву на позов від останнього до суду
не надійшло. Таким чином, відповідно до
положень статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача у судових
засіданнях 13.01.2014 та 05.02.2014 звернувся до
господарського суду із заявами від
10.01.2014 № С-1001/1 та від 04.02.2014 № С-0402/1,
відповідно, про зменшення позовних
вимог, які підписані повноважними
представниками позивача. Згідно
останньої заяви від 04.02.2014 № С-0402/1
позивач зменшив свої позовні вимоги до
123.820,49 грн, з яких: 118.083,99 грн - основна
заборгованість; 4.774,55 грн - пеня; 961,95 грн
- 3 % річних.

Заява позивача від 04.02.2014 № С-0402/1 судом
прийнята, тому спір розглядається з
урахуванням зменшення позовних вимог.

Представником позивача клопотання
щодо фіксації судового процесу не
заявлялося у зв'язку із чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 05.02.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті даного
спору та дослідивши наявні докази у
матеріалах даної справи, Господарський
суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ",
як постачальником, (далі - позивач) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "МЕДІА ПРЕС СЕРВІС",
як покупцем, (далі - відповідач)
укладено договір поставки від 01 липня
2012 року № П12УПД (далі - Договір) із
протоколом розбіжностей до нього від 01
липня 2012 року (далі - Протокол
розбіжностей).

Згідно предмету Договору позивач
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених Договором, та у
відповідності зі специфікацією,
графіком поставки та замовленням
відповідача, поставити товар, а
відповідач зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених Договором,
прийняти товар, здійснити заходи щодо
його реалізації та оплатити вартість
реалізованого товару за цінами,
зазначеними в накладній, та які не
можуть перевищувати ціни, узгоджені в
специфікації (п. 1.1 Договору).

У відповідності до п. 4.7 Договору, в
редакції узгодженій у Протоколі
розбіжностей, оплата за товар
здійснюється в українській
національній валюті в безготівковому
порядку шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок позивача не пізніше 60
(шістдесяти) банківських днів з моменту
поставки кожної окремої партії товару.

Зобов'язання відповідача по оплаті
товару вважається виконаним після
зарахування коштів на рахунок
позивача, якщо інше не передбачено
Договором (п. 4.8 Договору, в редакції
узгодженій у Протоколі розбіжностей).

У пункті 7.9 Договору його сторони
визначили, що за затримки оплати
реалізованого товару відповідно до
пункту 4.7 відповідач сплачує
позивачеві пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України за кожен день затримки.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
поставки.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України унормовано, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх
зобов'язань за Договором та на його
умовах, поставив відповідачеві товар
на загальну суму 448.955,20 грн, що
підтверджується видатковими
накладними, які підписані
представниками відповідача та
скріплені відбитками печатки
відповідача та штампу останнього
(засвідчені копії накладних наявні у
справі, а їх оригінали оглянуто судом у
судовому засіданні).

Відповідачем частину отриманого
товару повернуто позивачеві на
загальну суму 228.871,21 грн, про що
свідчать видаткові накладні на
повернення товару (засвідчені копії
накладних на повернення наявні у
справі, а їх оригінали оглянуто судом у
судовому засіданні).

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення з боку
відповідача строку оплати товару, який
закріплений у п. 4.7 Договору, відповідач
вартість отриманого товару на користь
позивача оплатив частково в сумі 102.000,00
грн, що призвело до виникнення у
відповідача перед позивачем
заборгованості в сумі 118.083,99 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та
наявних у матеріалах даної справи
доказів, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню повністю з
урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України унормовано, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

Суд відзначає, жодного підтвердження
щодо факту погашення відповідачем
перед позивачем заборгованості в
розмірі 118.083,99 грн, сторонами судового
процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності
заборгованості у відповідача перед
позивачем належним чином доведений,
документально підтверджений і в той же
час відповідачем не спростований,
відтак, суд дійшов висновку, що позовна
вимога про стягнення з відповідача
основної заборгованості є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню повністю в сумі 118.083,99 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Враховуючи, що у правовідносинах
сторін спору має місце допущене з боку
відповідача порушення у його
зобов'язанні за Договором, позивач
заявив позовні вимоги про застосування
до товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕДІА ПРЕС СЕРВІС"
господарської санкції у вигляді пені,
розмір якої складає 4.774,55 грн, а також
відповідальності за прострочення
відповідачем грошового зобов'язання
шляхом стягнення з останнього 3 % річних
в сумі 961,95 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу
України унормовано, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання, а пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625
Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, оскільки відповідач не виконав
своє грошове зобов'язання за Договором,
заявлені позивачем позовні вимоги про
стягнення з відповідача пені в сумі
4.774,55 грн та трьох відсотків річних в
сумі 961,95 грн є правомірними та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі, за розрахунками позивача, які, у
свою чергу, перевірені і визнані судом
вірними.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується і
відповідача, який повинен був довести
належними засобами доказування факт
відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "МЕДІА ПРЕС СЕРВІС"
(01011, м. Київ, Печерський район, вул.
Копиленка, буд. 2/46; ідентифікаційний
код 33302094, з будь-якого його рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРПРЕСДИСТРИБУЦІЯ"
(03680, м. Київ, Святошинський район,
проспект Академіка Палладіна, буд. 44;
ідентифікаційний код 33777785, на будь-який
його рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) основну заборгованість в сумі
118.083,99 (сто вісімнадцять тисяч
вісімдесят три) грн 99 коп.; пеню в сумі
4.774,55 (чотири тисячі сімсот сімдесят
чотири) грн 55 коп.; три проценти річних в
сумі 961,95 (дев'ятсот шістдесят одна) грн
95 коп.; витрати по сплаті судового збору
в сумі 2.476,41 (дві тисячі чотириста
сімдесят шість) грн 41 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 11 лютого 2014
року.

Суддя
С.В. Балац