номер провадження справи 1/3/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014
Справа № 908/153/14

За позовом: Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України (69107,
м. Запоріжжя, пр-т Леніна, 164)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Феро-Ресурс» (69035,
м. Запоріжжя, пр. Маяковського,
буд.11)

про стягнення штрафу та пені

Суддя Немченко О.І.

Представники сторін:

від позивача - Чечель К.І., довіреність
№52 від 09.01.2014 року; посвідчення № 70 від
17.06.2013 року;

від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Запорізьке обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звернулось до господарського
суду Запорізької області про стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Феро-ресурс», м.
Запоріжжя 15 000 грн. 00 коп. штрафу та 3
600 грн. 00 коп. пені.

Позов заявлено на підставі ст. 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» та ст. 25 Закону України
«Про Антимонопольний комітет» та
обґрунтовано несвоєчасною сплатою
відповідачем суми штрафу в розмірі 15
000 грн. 00 коп. накладеного рішенням
Адміністративної колегії Запорізького
обласного територіального відділення
від 26.12.2012 р. за № 65-рш по справі № 02/59-12.
За прострочення сплати штрафу, позивач
просив стягнути з відповідача 3 600 грн.
00 коп. пені за період з 02.01.2014 р. по 17.01.2014
р.

20.01.2014 р. позовну заяву прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі, судове засідання призначено на
11.02.2014 р., про що сторони були
повідомлені належним чином, відповідно
до вимог Господарського
процесуального кодексу України.

06.02.2014 року від позивача надійшла
заява про збільшення позовних вимог,
зокрема, був збільшений розмір пені до 9
225 грн. 00 коп. за період з 02.01.2014 р. по
11.02.2014 р. (включно).

06.02.2014 року ухвалою господарського суду
Запорізької області у зв'язку з
відпусткою судді Немченка О.І., розгляд
справи перенесений на 25.02.2014 року.

20.02.2014 року від позивача до суду
надійшла заява про збільшення позовних
вимог та стягнення з відповідача 15 000
грн. 00 коп. штрафу та 12 375 грн. 00 коп.
пені за період з 02.01.2014 р. по 25.02.2014 р.
(включно).

Судом збільшені позовні вимоги
прийняті до розгляду.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки не повідомив, витребуваних
документів ухвалою від 20.01.2014 року не
надав. Відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи про що свідчить матеріали
справи (зокрема, Реєстр на відправлення
рекомендованої кореспонденції з 21.01.2014
року та квитанції №5573 від 21.01.2014 року та
витягу з офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження
пересилання поштових відправлень,
копії яких містяться в матеріалах
справи).

Згідно із п.п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце
розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата,
відмову від одержання, закінчення
строку зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом. Доказом
такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений
самим судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або
засвідчена копія реєстру поштових
відправлень суду.

В даному випадку, копії ухвал
направлялись відповідачу за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців). Станом на час
розгляду справи в суді та прийняття
рішення, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Феро-Ресурс» з ЄДР
не виключено.

Неявка представника відповідача в
судове засідання не перешкоджає
вирішенню цього спору.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням присутнього у судовому
засіданні представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

У судовому засіданні представник
позивача у повному обсязі підтримав
останні збільшені позовні вимоги.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України по
закінченні судового засідання
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2012 року адміністративною
колегією Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення №65-рш по справі
№02/59-12, яким дії товариства з обмеженою
відповідальністю «Феро-Ресурс», що
полягали у погодженні своїх тендерних
пропозицій під час участі у квітні-
травні 2011 року у процедурі закупівлі за
державні кошти відкритим акціонерним
товариством «Запоріжжяобенерго»
іншого технічного скла, порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 1
статті 50, пунктом 4 частини другої
статті 6 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», у вигляді
вчинення антиконкурентних узгоджених
дій, що стосується спотворення
результатів торгів (тендерів).

Відповідно до ч. 2 статті 52 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Феро-Ресурс»
накладено штраф у розмірі 15 000 грн. 00
коп.

Копія рішення адміністративної
колегії Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
26.12.2012 №65-рш по справі №02/59-12, надіслана
разом із супровідним листом
територіального відділення від 27.12.2012
№02-29.3/06-5176 та отримана відповідачем
09.01.2013 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення №04 6.

23.01.2013 року адміністративною колегією
прийнято рішення №3-рш, яким вирішено
відстрочити ТОВ «Феро-Ресурс» сплату
штрафу на 6 місяців до 23.07.2013 року.

Рішенням адміністративної колегії №
36-рш від 24.07.2013 вирішено відстрочити ТОВ
«Феро- Ресурс» сплату штрафу до 01.01.2014
року.

Частиною 2 статті 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
передбачено, що рішення та
розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Згідно з частинами 3, 5, 8 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу, за кожний день прострочення
сплати штрафу стягується пеня у
розмірі півтора відсотка від суми
штрафу. Протягом 5 днів з дня сплати
штрафу суб'єкт господарювання
зобов'язаний надіслати відповідно до
Антимонопольного комітету України або
його територіального відділення
документи, що підтверджують сплату
штрафу.

В зазначений термін відповідачем штраф
не було сплачено. Доказів сплати штрафу
надано не було, до суду рішення
адміністративної колегії відповідачем
не оскаржено.

Враховуючи не сплату відповідачем суми
штрафу, позивач звернувся до суду із
цим позовом про стягнення з
відповідача 15 000 грн. 00 коп. штрафу та 12
375 грн. 00 коп. пені за прострочення
сплати штрафу за період з 02.01.2014 р. по
25.02.2014 р. (включно).

Суд вважає вимоги позивача такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, на підставі наступного

Пунктом 1 ст. 3 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України» від
26.11.1993 № 3659-ХП передбачено, що одним з
основних завдань Антимонопольного
комітету України є участь у формуванні
та реалізації конкурентної політики в
частині здійснення державного
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції на
засадах різності суб'єктів
господарювання перед законом та
пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції.

Пунктами 1, 4, 15 ч. 1 ст. 7 вказаного закону
визначено, що у сфері здійснення
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має
повноваження розглядати заяви і справи
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та проводити
розслідування за цими заявами і
справами; перевіряти суб'єкти
господарювання, об'єднання, органи
влади, органи місцевого
самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо дотримання
ними вимог законодавства про захист
економічної конкуренції та під час
проведення розслідувань за заявами і
справами про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції;
звертатися до суду з позовами, заявами
і скаргами у зв'язку із застосуванням
законодавства про захист економічної
конкуренції, а також із запитами щодо
надання інформації про судові справи,
що розглядаються цими судами
відповідно до законодавства про захист
економічної конкуренції.

Рішенням адміністративної колегії
Запорізького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№65-рш по справі 02/59-12 Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Феро-Ресурс» притягнуто до
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Згідно із ч. 3 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» штраф
підлягає сплаті у двомісячний строк з
дня одержання рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
протягом п'яти днів з дня сплати штрафу
суб'єкт господарювання зобов'язаний
надіслати до територіального
відділення Антимонопольного комітету
України документи, що підтверджують
сплату штрафу. Рішення може бути
оскаржене до господарського суду у
двомісячний строк з дня його одержання.

Статтею 24 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України» від
26.11.1993 № 3659-ХІІ визначено, що рішення та
розпорядження, що приймаються органами
Антимонопольного комітету України,
головами його територіальних
відділень відповідно до законодавства
про захист економічної конкуренції,
надаються особам, які беруть участь у
справі, у вигляді їх копій, посвідчених
у порядку, встановленому
законодавством. Особливості порядку
надання та оприлюднення рішень,
розпоряджень встановлюються
законодавством про захист економічної
конкуренції.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» від
11.01.2001 № 2210-ІІІ передбачено, що рішення
та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень
надається для виконання шляхом
надсилання або вручення під розписку
чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання. Особа, на
яку накладено штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу. Протягом п'яти днів з дня сплати
штрафу суб'єкт господарювання
зобов'язаний надіслати відповідно до
Антимонопольного комітету України або
його територіального відділення
документи, що підтверджують сплату
штрафу.

Копія Рішення від 26.12.2012 № 65-рш,
надіслана разом із супровідним листом
територіального відділення від 27.12.2012
№ 03-29.3/06-5175 та отримана відповідачем
09.01.2013 року, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення №04 6.

23.01.2013 року адміністративною колегією
прийнято рішення №3-рш, яким вирішено
розстрочити ТОВ «Феро-Ресурс» сплату
штрафу на 6 місяців до 23.07.2013 року.

Рішенням адміністративної колегії №
36-рш від 24.07.2013 вирішено відстрочити ТОВ
«Феро- Ресурс» сплату штрафу до 01.01.2014
року.

У частині 2 ст. 62 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
зазначено, що перебіг строку, який
обчислюється роками, місяцями або
днями, починається наступного дня
після календарної дати або настання
події, якими визначено його початок.
Строк, який обчислюється місяцями,
закінчується у відповідне число
останнього місяця строку. У разі, коли
останній день припадає на неробочий
день, днем закінчення строку
вважається перший наступний за ним
робочий день.

Кінцевим терміном сплати штрафу є
01.01.2014 р.

Відповідач до 01.01.2014 р. штраф не сплатив.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції» у
разі несплати штрафу у строки,
передбачені рішенням органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф у судовому порядку.

Частиною 5 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
передбачено, що за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу. Розмір пені не може
перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України. Нарахування пені зупиняється
на час розгляду господарським судом
справи про визнання недійсним рішення
органу Антимонопольного комітету
України про накладення штрафу.

Відповідно до рішення
адміністративної колегії Запорізького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
65-рш від 26.12.2012 по справі № 02/56-12 розмір
штрафу становить 15 000 грн.00 коп.

За період з 02.01.2014 р. по 25.02.2014 р. сума
пені за прострочення сплати штрафу
склала: 12 375 грн. 00 коп. (15 000 грн. х 1,5 % *
55 днів прострочення = 12 375 грн. 00 коп.).

Відповідачем доказів сплати суми
штрафу та пені ні позивачу, ні суду, не
надано.

Як встановлено судом, позивач при
накладенні штрафу не вийшов за межі
наданої йому компетенції

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
заявник, відповідач, третя особа (у
розумінні конкурентного
законодавства) мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Відповідач з відповідною заявою про
перегляд чи визнання недійсним рішення
адміністративної колегії
тервідділення ні в двомісячний термін,
ні на день подання позову, до
вищестоящого органу Антимонопольного
комітету України чи господарського
суду не звертався.

Згідно з ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані вживати заходів до
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на обґрунтування своїх вимог та
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Факт не сплати відповідачем штрафу
підтверджений матеріалами справи.

Відповідачем не спростований факт
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, не надані
докази оскарження рішення та сплати
штрафу.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 15 000 грн. 00 коп. та 12 375 грн. 00 коп.
пені нормативно обґрунтовані,
документально підтверджені і
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Згідно пункту 12 статті 5 Закону України
«Про судовий збір» Антимонопольний
комітет України та його територіальні
відділення у справах, що вирішуються на
підставі законодавства про захист
економічної конкуренції та
законодавства про здійснення
державних закупівель звільняються від
сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Феро-Ресурс» (69035, м. Запоріжжя, пр.
Маяковського, буд. 11, з
усіх рахунків, встановлених державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) до загального фонду Державного
бюджету України на рахунки відкриті в
управлінні Державної казначейської
служби України за місцем реєстрації
платника податків, за кодом бюджетної
класифікації доходів - 21081100
«Адміністративні штрафи та інші
санкції», символ звітності 106, 15 000
(п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. штрафу та
12 375 (дванадцять тисяч триста сімдесят
п'ять) грн. 00 коп. пені. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Феро-Ресурс» (69035, м. Запоріжжя, пр.
Маяковського, буд.11, з
усіх рахунків, встановлених державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) в доход Державного бюджету
України (Одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя
(Орджонікідзевский район), 22030001, Банк
одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій
області, МФО 813015, , №
рахунку 3007) 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору. Видати наказ.

Суддя
О.І. Немченко

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено і підписано « 03»
березня 2014 року.