ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
Справа № 925/817/13

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Кучеренко
О.І., при секретарі судового засідання
Голосінській Н.М., за участю
представників сторін:

від позивача - Пашун О.В. - сільський
голова,

від відповідача - представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси у приміщенні
суду

справу за позовною заявою

позивача: Томашівської
сільської ради

до відповідача: товариства з
обмеженою відповідальністю "ІБК
"Інфокс"

про стягнення 169 748,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Подано позовну заяву, у якій позивач
просить стягнути із відповідача 207723,54
грн. заборгованості, з яких: 145 941,12 грн.
основної заборгованості, 7656,51 грн. пені,
34052,90 грн. штрафу, 10000,00 грн. використаної
понад норму електроенергії, 6000,00 грн.
виплати заробітної плати авторського
та технічного нагляду, 4073,01 грн. витрат
по сплаті судового збору.

Заявою №02-22/184 від 01.07.2013 позивач
зменшив розмір позовних вимог до 169 748,10
грн., з яких: 145 941,12 грн. основної
заборгованості та 23 806,98 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно умов договору будівельного
підряду №10 від 01.06.2013, укладеного між
позивачем та відповідачем, останньому
було перераховано авансовий платіж у
розмірі 145 941,12 грн., у визначений
договором строк, підрядник роботи не
виконав, у зв'язку з чим, позивач
звернувся до нього з вимогою повернути
сплачений авансовий платіж та штрафні
санкції за порушення термінів
виконання робіт.

У судовому засіданні 12.02.2014
представники відповідача проти
позовних вимог заперечували,
посилаючись на те, що свої зобов'язання
в частині виконання будівельних робіт
відповідач виконував належним чином,
всього було виконано робіт на суму
387224,16 грн., про що свідчать акти
приймання виконаних робіт за вересень
2012 року на суму 247054,56 грн. та за грудень
2012 на суму 140196,60 грн., завершити
будівельні роботи відповідач не має
змоги, оскільки позивач припинив
фінансування та не оплатив останній
акт за грудень 2012 року, тому вони і
припинили подальше проведення
будівельних робіт.

В судовому засіданні 12.02.2014 було
оголошено перерву до 12-00 19.02.2014.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала з обставин
викладених у позовній заяві та заяві
про зменшення позовних вимог.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце судового
розгляду, у судове засідання свого
представника не направив. Через
канцелярію суду направив клопотання
від 18.02.2014, у якому просив відкласти
розгляд справи у зв'язку з відсутністю
транспортного сполучення у м. Києві та
блокадою правоохоронними органами
в'їздів та виїздів з м. Києва.

Представник позивача проти
відкладення розгляду справи
заперечила, посилаючись на те, що
відповідач навмисне затягує розгляд
справи, оскільки справа повторно
розглядається судом, а відповідач
постійно не з'являється в судове
засідання, вона також приїхала з
Київської області і ніяких перепон у їх
переміщенні не було, тому просила
розгляд справи проводити без участі
представників відповідача.

Суд, дослідивши клопотання відповідача
та заслухавши думку представника
позивача, прийшов до висновку, що
клопотання відповідача до задоволення
не підлягає, оскільки в минулому
судовому засіданні представники
відповідача були попереджені про час
та дату судового засідання, доказів про
неможливість прибути до суду не
надали, мали змогу направити в судове
засідання іншого представника, тому
клопотання про відкладення розгляду
справи є необґрунтованим та не
підтверджене належними доказами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлено наступне.

01.06.2012 між на Томашівською сільською
радою Фастівського району, Київської
області (замовник - позивач у справі) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "ІБК "Інфокс"
(підрядник - відповідач у справі), було
укладено договір підряду №10 (далі -
договір), предметом якого є капітальний
ремонт залу для глядачів та
спортивного залу будинку культури по
вул. 30-річчя Перемоги, буд. 5 в селі
Томашівка Фастівського району
Київської області (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 3.2. договору
підрядник зобов'язувався виконати
роботи до 15 жовтня 2012 року, за умови
своєчасного надання фронту робіт,
будівельної готовності об'єкта, або
окремих її етапів.

Згідно пункту 4.1 договору
загальна вартість розрахунків цього
договору визначається на підставі
кошторису та договірної цини, які є
невід'ємною частиною цього договору та
складає 486470,00 грн.

Замовник протягом 5 банківських днів з
дати підписання цього договору
перераховує підряднику передоплату у
розмірі 30% від вартості цього договору.
Подальша оплата робіт здійснюється
замовником за фактично виконані об'єми
робіт на підставі підписання сторонами
актів прийому-передачі виконаних робіт
(форма КБ2В та довідки КБ-3), протягом 5
банківських днів з дати підписання їх
обома сторонами (п. п. 4.2-4.3 договору).

За змістом пунктів 5.1-5.4 договору,
виконання робіт фіксується
підписанням сторонами акта
приймання-здачі виконаних робіт. Після
виконання робіт, підрядник готує акт
приймання-здачі виконаних робіт,
підписує його зі свого боку та передає
замовнику для підписання, що є
одночасно офіційним повідомленням про
завершення робіт в повному обсязі.
Замовник протягом 5 робочих днів з
моменту отримання акта прийому-здачі
виконаних робіт, зобов'язаний
підписати його, або надати мотивовану
відмову від підписання акту.
Мотивована відмова оформляється в
письмовій формі з обов'язковим
зазначенням причин такої відмови.

Договір набуває чинності з моменту
підписання його сторонами та діє до 31
грудня 2012 року.

На виконання умов договору позивач,
згідно рахунку-фактури №11 від 01.06.2012
(а.с.17) платіжним дорученням №5 від
01.06.2012 перерахував підряднику
передоплату в розмірі 30% від вартості
договору в сумі 145 941,12 грн. (а.с.38).

Підрядник виконав частину будівельних
робіт на суму 247 054,56 грн., визначених
умовами договору, що зафіксовано у акті
приймання виконаних будівельних робіт
за вересень 2012 року №1 (форма КБ-2в), на
вказану суму, який підписаний
представниками сторін та підтверджено
особою, яка здійснює технічний нагляд
за будівництвом.

Платіжними дорученнями від 28.09.2012 №7, 8,
9, 10, 11 (а.с.36-38) позивач перерахував
відповідачеві 247054,56 грн., вартості
виконаних будівельних робіт.

У зв'язку із порушенням календарного
плану виконання робіт, позивач
направляв на адресу відповідача листи:
№248/02-20 від 18.10.2012, №277/02-20 від 12.11.2012,
№311/02-20 від 06.12.2012, №324/02-20 від 25.12.2012
(а.с.18-21), в яких повідомляв про
неналежне виконання прийнятих
зобов'язань та порушення строків
виконання робіт по договору.

28.12.2012 відповідачу була вручена
претензія №1, у якій позивач вимагав
сплатити штрафні санкції за прострочку
виконання робіт по договору (а.с.22-23).

За доводами позивача, відповідач свої
зобов'язання в частині завершення
будівельних робіт у передбачені
договором строки не виконав, термін дії
договору закінчився 31.12.2012, проте,
відповідач не виконав роботи на суму
145941,12 грн., які були йому сплачені як
авансовий платіж, акт виконаних робіт,
на який посилається відповідач за
грудень 2012 року, позивач не отримував,
ознайомився з ним тільки при новому
розгляді справи, зазначені у ньому
роботи або не проведені взагалі, або не
відповідають нормативним вимогам до
таких робіт, тому позивач просить
стягнути із відповідача суму
попередньої оплати та 23806,98 грн. штрафу
нарахованого відповідно до пункту 6.2
договору.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до частково
задоволення з огляду на наступне.

Договір №10 від 01.06.2012, на підставі якого
виникли зобов'язання сторін, за своєю
правовою природою є договором
будівельного підряду, який
урегульований главою 61 ЦК України та
главою 33 ГК України.

За договором будівельного підряду,
відповідно до ст. 875 ЦК України,
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію,
якщо цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи, що
сторони, укладаючи договір,
передбачили в ньому усі істотні умови,
та зокрема, визначили порядок
приймання виконаних підрядником робіт
та порядок їх оплати.

Згідно з умовами договору позивач
перерахував підряднику передоплату у
розмірі 30% від вартості цього договору,
а саме 145 941,12 грн. та оплатив виконані
підрядником роботи на суму 247054,56 грн.,
об'єм яких підтверджено актом
приймання виконаних будівельних робіт
за вересень 2012 року №1 (форма КБ-2в),
який підписано та скріплено печатками
представників сторін.

Судом також встановлено, що згідно умов
договору підрядник зобов'язувався
виконати капітальний ремонт залу для
глядачів та спортивного залу будинку
культури до 15.10.2012, строк дії договору
закінчився 31.12.2012, проте, передбачені
договором будівельні об'єми робіт,
підрядник у визначений строк не
виконав, тобто не завершив капітальний
ремонт зазначених приміщень, що не
заперечувалось і представниками
відповідача у судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача щодо неможливості
завершити будівництво, у зв'язку з тим,
що позивачем створювалися умови, які
перешкоджали закінченню будівництва,
які полягали у недопущення працівників
до об'єкту та чиненні перешкод у
проведенні будівельних робіт, оскільки
відповідачем не надано належних
доказів та не доведено, що замовник
вчиняв будь-які дії, які б свідчили про
такі дії позивача та не доведено, що
будівництво не було закінчено не з вини
відповідача.

Суд також не знайшов підтвердження
доводів відповідача щодо виконання ним
будівельних робіт на суму 140196,60 грн.,
які він обґрунтовує довідкою про
вартість та актом приймання
будівельних робіт за грудень 2012 року,
оскільки саме на ньому лежить обов'язок
повідомити замовника про виконані
роботи, у спосіб визначений договором
та передати виконані роботи. Так, у
відповідності до ст. 882 ЦК України,
замовник який одержав повідомлення
підрядника про готовність до передання
робіт, виконаних за договором
будівельного підряду, або, якщо це
передбачено договором, - етапу робіт,
зобов'язаний негайно їх прийняти.
Замовник організовує та здійснює їх
прийняття за свій рахунок, якщо інше не
встановлено договором. У прийнятті
робіт мають брати участь представники
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування у випадках,
встановлених законом або іншими
нормативно-правовими актами.

Аналогічні положення містяться і у
п.5.1-5.4 договору, відповідно до яких
виконання робіт фіксується
підписанням сторонами акта
приймання-здачі виконаних робіт. Після
виконання робіт, підрядник готує акт
приймання-здачі виконаних робіт,
підписує його зі свого боку та передає
замовнику для підписання, що є
одночасно офіційним повідомленням про
завершення робіт в повному обсязі.

З огляду на зазначені положення
законодавства та договору, суд прийшов
до висновку, що відповідач не довів та
належними доказами не підтвердив те, що
він повідомив замовника про виконані
роботи та надав йому акт приймання
виконаних робіт за грудень 2012 року,
оскільки вказаний акт та акт про
відмову від його отримання, яким
відповідач обґрунтовує небажання
позивача отримати цей документ,
підписані тільки представниками
відповідача та з'явилися у матеріалах
справи при апеляційному розгляді
справи (у серпні 2013 року). Крім того, у
матеріалах справи знаходиться
переписка, яка велася між сторонами
протягом дії договору та яка не містить
будь-якої інформації щодо повідомлень
про проведення додаткових будівельних
робіт (крім тих, що виконані у вересні
2012), та про те, що відповідач намагався
передати виконані ним у грудні роботи
замовнику.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
відповідач порушив свої зобов'язання,
які були передбачені договором, не
завершивши проведення капітального
ремонту приміщень позивача.

Наслідки порушення зобов'язання у
сфері підряду визначені, зокрема, у
ст.ст.849, 883 ЦК України, які є більш
спеціальними відносно загальних
положень про порушення зобов'язань,
відповідно до якої, підрядник
відповідає за недоліки збудованого
об'єкта, за прострочення передання його
замовникові та за інші порушення
договору, якщо не доведе, що ці
порушення сталися не з його вини.

За невиконання або неналежне виконання
обов'язків за договором будівельного
підряду підрядник сплачує неустойку,
встановлену договором або законом, та
відшкодовує збитки в повному обсязі.

Таким чином, законодавством визначено,
що при порушенні зобов'язань у сфері
будівельного підряду замовник вправі
вимагати відшкодування збитків та
сплати неустойки, а не повернення
грошових коштів сплачених замовником у
вигляді авансового платежу, як того
вимагає позивач.

Порядок відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди
визначені в статті 22 ЦК України, згідно
якої особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

На підставі вищевикладеного, суд
прийшов до висновку, що вимога позивача
про стягнення передоплати, яка була
сплачена відповідачу на виконання
договору підряду до задоволення не
підлягає.

Щодо вимоги про стягнення з
відповідача неустойки у розмірі 23806,98
грн., то вказана вимога підлягає до
часткового задоволення з огляду на
таке:

Відповідальність за порушення
підрядником умов договору, визначена,
зокрема, у п. 6.2 договору, згідно з яким
при порушенні термінів виконання
робіт, підрядник сплачує замовнику
штраф в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на період
розрахунків, від вартості незакінчених
(невиконаних) робіт за кожен день
прострочення, але не більше 10% від
загальної вартості договору.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено,
що штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Як вбачається з розрахунку позивача,
неустойка нарахована ним за період з
15.10.2012 по 13.06.2013, відтак, з врахуванням
вимог ч.6 ст.232 ГК України, та враховуючи,
що вартість незакінчених будівельних
робіт становить 239415,44 грн. (486470,00 (сума
договору) - 247054,56 (вартість виконаних
робіт), сума неустойки, яка є
обґрунтованою та підлягає до стягнення
становить 17956,16 грн. за період з 15.10.2012 по
15.04.2014.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.4 ст.49 ГПК України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідач в
порушення прийнятих на себе
зобов'язань не виконав капітальний
ремонт приміщень сільської ради, тим
самим порушивши права позивача та
примусив його звертатися за їх
захистом до суду, відтак до стягнення з
відповідача на користь позивача,
підлягає 3394,96 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Позивач платіжним дорученням від 09.04.2013
№4, за подання ним цього позову до суду,
сплатив 4 073,01 грн. судового збору.
Заявою №02-22/184 від 01.07.2013, позивач
зменшив розмір позовних вимог до 169748,10
грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір", зменшення розміру
позовних вимог є підставою для
повернення судового збору, оскільки за
зменшеними вимогами позивач мав
сплатити 3394,96 грн. судового збору, то
сума переплаченого позивачем судового
збору становить 678,05 грн., та яка
підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із товариства з обмеженою
відповідальністю "ІБК "Інфокс"
(Черкаська область, м. Городище, вул.
Миру, буд.117, р/р в АТ "Райффайзен
Банк Аваль", ) на користь
Томашівської сільської ради (Київська
обл., Фастівський район, село Томашівка,
вул. 30-річчя Перемоги, буд.9, р/р 0427
в Фастівське УДКСУ у Київської обл., МФО
8210108, ) - 17956,16 грн.
неустойки та 3394,96 грн. судового збору.

Повернути Томашівській сільській раді
(вул. 30-річчя Перемоги, 9, с. Томашівка,
Київська область, Фастівський район,
код 04359991) зайво сплачений ним за
платіжним дорученням від 09.04.2013 №4
судовий збір у сумі 678,05 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня прийняття.

Повне рішення складено 24.02.2014

Суддя
О.І. Кучеренко