донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

25.02.2014р. справа №905/3996/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівРадіонової О.О.
Зубченко І.В., Марченко О.А.при
секретарі судового засідання Валової
В.Ю.за участю представників: від
позивача: Чайкина К.О., предст. за дов.
від 26.12.13р. № 09-18/3575від відповідача 1:
відповідача 2:Бугай В.М., директор не
з»явивсярозглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційні скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кадрове агентство
«Азов Персонал Сервіс» м.Маріуполь
Донецької області; Публічного
акціонерного товариства
«Металургійний комбінат «Азовсталь»
м.Маріуполь Донецької областіна
рішення господарського суду Донецької
області від10.12.2013р.по справі№905/3996/13
(головуючий суддя Сич Ю.В., судді
Соболєва С.М., Уханьова О.О.)за
позовомПублічного акціонерного
товариства «Металургійний комбінат
«Азовсталь» м.Маріуполь Донецької
областідо Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кадрове агентство
«Азов Персонал Сервіс» м.Маріуполь
Донецької області Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Наір-Сервіс» м.Маріуполь Донецької
областіпровизнання недійсним договору
відступлення права вимоги від 01.02.2013р.,
укладеного між ТОВ «Наір-Сервіс» та ТОВ
«Кадрове агентство «Азов Персонал
Сервіс»

В С Т А Н О В И В:

04.06.2013р. Публічне акціонерне товариство
«Металургійний комбінат «Азовсталь»
м.Маріуполь Донецької області
звернулося до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кадрове Агентство
«Азов Персонал Сервіс» м.Маріуполь
Донецької області та Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Наір-Сервіс» м.Маріуполь, Донецької
області про визнання недійсним
договору про відступлення права вимоги
від 01.02.2013р., укладеного між ТОВ
«Наір-Сервіс» та ТОВ «Кадрове
Агентство «Азов Персонал Сервіс»
(а.с.2-4).

Рішенням господарського суду
Донецької області від 10.12.2013р. позов
задоволено (а.с.174-176).

Визнано недійсним договір
відступлення права вимоги від 01.02.2013р.,
укладений між ТОВ «Наір Сервіс» та ТОВ
Кадрове агентство «Азов Персонал
Сервіс», стягнуто з відповідача 1, ТОВ
«Кадрове агентство «Азов Персонал
Сервіс» на користь позивача судовий
збір у розмірі 573,50 грн.; стягнуто з
відповідач 2, ТОВ «Наір Сервіс» на
користь позивача судовий збір у
розмірі 573,50 грн.

Судове рішення мотивовано тим, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК
України, а відтак наказ господарського
суду не може створювати прав та
обов»язків для осіб, передання яких
стало наслідком заміни кредитора у
зобов»язанні, як то передбачено п.1 ч. 1
ст. 512 ЦК України, внаслідок його
процесуальних дій як органу судової
влади.

Відповідач 1, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кадрове агентство
«Азов Персонал Сервіс» м.Маріуполь
Донецької області звернулося з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
просило рішення господарського суду
Донецької області по даній справі
скасувати та постановити нове рішення,
яким у задоволені позову відмовити (т.2
а.с.10-11).

Апелянт вважає, що договір
відступлення права вимоги від 01.02.2013р.
укладений між ТОВ «Кадрове агентство
«Азов Персонал Сервіс» та ТОВ «Наір -
Сервіс» не суперечить ані п.12.3
договору № 7 від 01.08.2009р., ані положенням
ст..ст.516,526 ЦК України, ст. 193 ГК України,
оскільки договір № 7 від 01.08.2009р. був
підписаний директором по персоналу та
адміністрації підприємства позивача
Любим А.В., при цьому всі додатки до
нього також підписані посадовою особою
позивача, а відтак, на думку апелянта,
лист директора по персоналу та
адміністрації ПАТ «МК «Азвсталь» від
04.04.2011р. є достатньою підставою для
передачі ТОВ «Кадрове агентство «Азов
Персонал Сервіс» третім особам права
на отримання від ПАТ «МК «Азовсталь»
оплати за послуги в рамках договору № 7
від 01.08.2009р.

Враховуючи наведене, апелянт вважає, що
судом першої інстанції при винесенні
рішення в порушення вимог ГПК не була
дана належна правова оцінка доказам у
справі, не повністю з»ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
фактичним обставинам спірних
правовідносин.

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «Металургійний комбінат
«Азовсталь» м.Маріуполь Донецької
області завернувся із апеляційною
скаргою на рішення господарського суду
Донецької області від 10.12.2013р. по даній
справі, в якій вважає що судом при
винесенні рішення неповно з»ясовані
обставини, які мають значення для
справи, недоведені обставини, які суд
визнав встановленими, висновки суду не
відповідають обставинам справи (т.2
а.с.19-24).

Так, зокрема, апелянт наполягає на тому,
що лист ВАТ «МК «Азовсталь» б/н від
04.04.2011р. за підписом директора по
персоналу та адміністрації Любого А.В.
підприємством не складався та не
видавався. Цей лист, наданий
представником підприємства
відповідача 1, є підробкою, за
використання якої передбачена
кримінальна відповідальність.

За заявою підприємства позивача
правоохоронними органами було
відкрито кримінальне провадження, яке
на теперішній час знаходиться у
провадженні органа досудового
розслідування.

Суд першої інстанції, на думку
апелянта, в порушення вимог ст. 43 ГПК
України, проігнорував дану обставину,
не дав цьому належної оцінки, більш
того визнав факт наявності листа ВАТ
«МК «Азовсталь» б/н від 04.04.11р.
встановленим в той час, як
правоохоронними органами не прийнято
остаточного рішення відносно
кримінального провадження.

Крім того, апелянт зауважує на те, що
лист Любого О.В. б/н від 25.09.2013р. не може
бути належним та допустимим доказом,
який свідчить про недостовірність
листа б/н від 04.04.2011р., оскільки він не
відповідає вимогам документообігу,
передбаченим локальними актами
підприємства позивача.

Зміна або розірвання договору
відповідно ст. 654 ЦК України
здійснюється в такий самій формі, як і
договір, який змінюється або
розірвуться, якщо інше не встановлено
договором або законом, а відтак, як
вважає апелянт, лист ВАТ «МК
«Азовсталь» б/н від 04.04.2011р. за підписом
директора з персоналу та адміністрації
Любого О.В. є зміною п.12.3 договору № 7
від 01.08.2009р. та потребує такої же форми
оформлення, як і договір.

Довіреність № 09-18/1931 від 29.12.2010р., видана
директору по персоналу та
адміністрації Любому А.В. передбачає,
що підпис Любого О.А., виконана згідно
даної довіреності, дійсна при
наявності печатки ВАТ «МК «Азовсталь»,
в той час як на листі б/н від 04.04.2011рп.
печатка підприємства відсутня, що
також підтверджує, що даний лист був
виготовлений за межами комбінату та є
підробкою.

Таким чином, висновки суду за
вищенаведеним апелянт вважає
незаконними та необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, апелянт
просив суд рішення господарського суду
Донецької області від 10.12.2013р. по
справі № 905/3996/13 в частині висновків,
вказаних у мотивувальній частині
рішення (абзаци 3,4,5 стор.4 рішення)
змінити, виключивши ці висновки в
мотивувальній частині рішення в
порядку ст.ст.103.104 ГПК України.

04.02.14р. через канцелярію Донецького
апеляційного господарського суду
надійшов відзив на апеляційну скаргу
від ПАТ «Металургійний комбінат
«Азовсталь», в якому останній просив
розглянути справу за участю даних у
відзиві пояснень.

Справа слуханням відкладалася у
зв»язку з неявкою у судове засідання
представників сторін, з метою
з»ясування фактичних обставин справи,
дотримання прав сторін для всебічного,
повного і об»єктивного розгляду
справи.

Позивач у судовому засіданні підтримав
подану апеляційну скаргу та просив суд
її задовольнити.

Відповідач 1 у судовому засіданні
наполягав на задоволенні поданої їм
апеляційної скарги та просив суд її
задовольнити.

Відповідач 2 у судове засідання не
з»явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Відповідно до частини другої
статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв»язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників позивача та
відповідача 1, обговоривши доводи
апеляційних скарг, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне.

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «Металургійний комбінат
«Азовсталь»м.Маріуполь юридична особа
(ідентифікаційний код 0019158), що
підтверджено Статутом, свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи,
довідкою з ЄДР (а.с.32-36).

Відповідач 1, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кадрове агентство
«Азов Персонал Сервіс» - юридична особа
(ідентифікаційний код 35455697), що
підтверджено свідоцтвом про державну
реєстрацію юридичної особи, випискою з
ЄДР, довідкою зі статистики (а.с.55-57).

Відповідач 2, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Наір Сервіс»-
юридична особа (ідентифікаційний код
37793554), що підтверджено довідкою зі
статистики, Статутом ( а.с.155-163).

01.08.2009р. між ВАТ «МК «Азовсталь» (за
договором - замовник) в особі директора
по персоналу та адміністрації Любого
Олександра Всеволодовича, який діє на
підставі довіреності № 09-18/1558 від
28.05.2009р. з одного боку, та ТОВ «Кадрове
агентство «Азов Персонал Сервіс» (за
договором - виконавець) в особі
директора Лук»яненко Ольги
Олександрівни, що діє на підставі
Статуту, з іншого боку, був укладений
договір №7 про надання послуг з
персоналу, предметом якого визначено,
що замовник доручає, а виконавець
зобов»язується надавати за заявкою
послуги по наданню замовнику
працівників для участі у виробничому
процесі управління виробництвом або
для виконання іншій функцій,
пов»язаних з виробництвом або
реалізацією продукції в період часу та
на умовах, визначених цим договором.
Кваліфікаційні вимоги до працівників
визначаються замовником у письмовій
заявці, яка направляється на адресу
виконавця за формою, вказаною у Додатку
№ 1 до договору. Характер виконаних
працівниками функцій визначається
дорученнями замовника у межах їх
професійної кваліфікації (п.1.1
договору) (а.с.11-18).

Договір набирає чинності з моменту
його підписання та діє до 31.12.2009р. (п.11.1)

Розділ 12 цього договору містить
заключні положення.

Сторона не має права передавати
особисті права та обов»язки за цим
договором третій особі без отримання
письмової згоди другої сторони ( п.12.3
договору).

Договір підписаний особа сторонами та
скріплений частками підприємств.

Акт № ОУ-076 від 10.05.11р. та Додаток до
нього надання послуг по персоналу,
підписані двома сторонами,
підтверджують виконання робіт за
період з 26.04.11р. по 10.05.2011р. (а.с.53-54).

Додатковою угодою від 01.11.2009р. № 1 до
договору № 7 від 01.08.2009р. п.11.1 змінено, а
саме договір набуває чинності з
моменту його підписання та діє до
31.12.2014р. (а.с.129-130)

Рішенням господарського суду
Донецької області від 11.09.2012р. по справі
№ 5006/16/97/2012 за позовом ТОВ
«Кадрове агентство «Азов Персонал
Сервіс» м. Донецьк до
відповідача, ПАТ «МК «Азовсталь» м.
Маріуполь Донецької області про
стягнення інфляційних нарахувань у
розмірі 7968,77 грн. та 3% річних в розмірі
18 636,81 грн. позовні вимоги
задоволено та стягнуто вищевказані
суми, оскільки заборгованість за
договором № 7 від 01.08.2009р. на суму 724434,22
грн., що стягнута з відповідача
рішенням господарського суду
Донецької області від 05.10.2011р.у справі
№ 18/158 сплачена відповідачем з
порушенням строків, передбачених
вказаним договором, у зв»язку із чим у
позивача виникли підстави для
нарахування інфляційних витрат та
3% річних на суму боргу за весь час
прострочення (а.с.73-86).

01.02.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кадрове агентство
«Азов Персонал Сервіс» (за договором -
первісний кредитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Наір
Сервіс» (за договором - новий кредитор)
укладений договір відступлення права
вимоги, за яким первісний кредитор
передає новому кредитору належне йому
право вимоги до ПАТ «МК «Азовсталь»
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 25.09.2012р. по справі
№ 5006/16/97/2012р. на загальну суму 28 186,78 грн.,
а новий кредитор приймає дане право
вимоги, що належить первісному
кредиторові (п.1.1).

З моменту укладання даного договору
новий кредитор має всі права
первісного кредитора відносно
виконання ПАТ «МК «Азовсталь» наказу
господарського суду Донецької області
від 25.09.2012р. по справі № 5006/16/97/2012р ( п.1.2
договору).

Враховуючи те, що при укладанні
договору про відступлення права вимоги
від 01.02.2013р. відповідачами були
порушені вимоги ст.516 ЦК України,
договір був укладений без згоди
позивача в порушення п.12.3 договору № 7
від 01.08.2009р., позивач звернувся до суду
із позовом про визнання договору
відступлення права вимоги від 01.02.2013р.
недійсним.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Цивільного кодексу України,
Господарського процесуального кодексу
України.

Зобов»язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов»язана вчинити на користь другої
сторони ( кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов»язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).

Зобов»язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу (
ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав
та обов»язків, зокрема , є: договори та
інші право чини ( ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 202 ЦК України право
чином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов»язків.
Правочини можуть бути односторонніми
та дво- чи багатосторонніми (договори).
Одностороннім право чином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.
Оодносторонній право чин може
створювати обов»язки лише для особи,
яка його вчинила. Односторонній право
чин може створювати обов»язки для
інших осіб лише у випадках,
встановлених законом, або за
домовленістю з цими особами. Дво- чи
багатостороннім право чином є
погоджена дія двох або більше сторін.
До правовідносин, які виникли з
односторонніх право чинів,
застосовуються загальні положення про
зобов»язання та про договори, якщо це
не суперечить актам цивільного
законодавства або суті
одностороннього правочину.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов»язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги являє собою
договірну передачу зобов»язальних
вимог первісного кредитора новому
кредиторові.

Договірна передача зобов»язальних
вимог кредитора всупереч положенням
первісного договору або всупереч
законодавчій забороні є підставою для
визнання такого договору недійсним
відповідно до положень статей 203, 215 ЦК
України.

За змістом ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
право чин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; право чин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п»ятою та шостою статті 203
цього Кодексу

Рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов»язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження» ( ст. 115 ГПК
України)

Відповідно до ст.116 ГПК України
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Наказ видається стягувачеві або
надсилається йому після набрання
судовим рішенням законної сили.

За приписами ч. 1 ст. 117 ГПК України
наказ має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження».

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія
суддів вважає, що передача права вимоги
виконання наказу господарського суду
не є відступленням права вимоги у
зобов»язанні за право чином у
розумінні ст. 512 ЦК України, оскільки
йдеться про відступлення права вимоги
кредитора іншій особі, а не про уступку
цій особі права стягнення за рішенням
суду.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає правомірним висновок
місцевого господарського суду про те,
що передання стягувачем права вимоги
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 25.09.2012р. по справі
№ 5006/16/97/2012 на загальну суму 28186,78 грн. (а
не за правочином) іншій особі є
неприпустимим та таким, що суперечить
нормам чинного законодавства та з
огляду на приписи ч. 1 ст. 203 ЦК України
та ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою
недійсності правочину.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов»язанні здійснюється
без згоди боржник а, якщо інше не
встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що
основним договором про надання послуг
з персоналу від 01.08.2009р. №7, а саме п.12.3
передбачено, що сторона не має права
передавати особисті права та обов»язки
за цим договором третій особі без
отримання письмової згоди другої
сторони.

Позивач в обґрунтування позову
посилається на те, що ПАТ «МК
«Азовсталь» на виконання п.12.3 договору
№ 7 від 01.08.2009р. не складало та не
видавало будь-яких документів, у
зв»язку з чим відповідачами при
укладанні оспорюваного договору про
відступлення права вимоги порушені
вимог ст. 516 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи лист
б/н від 04.04.2011р. ВАТ «МК «Азовсталь» на
ім»я директора ТОВ «Кадрове агентство
«Азов Персонал Сервіс» підписаний
директором по персоналу та
адміністрації підприємства позивача
О.В.Любим (а.с.88).

Даний лист виготовлений на бланку
підприємства, але не містить печатки
підприємства.

З посадової інструкції директора по
персоналу та адміністрації ВАТ «МК
«Азовсталь» із змінами станом на
25.11.2009р. вбачається, що директор по
персоналу та адміністрації має право,
зокрема, представляти інтереси та
здійснювати дії від імені та в
інтересах ВАТ «МК «Азовсталь» згідно з
діючою довіреністю Генерального
директора.

Надана на вимогу суду позивачем у
судовому засіданні довіреність від
29.12.2010р. № 09/12-1931, яка підписана в.о.
Генерального директора Є.О. Цкитишвилі,
видана директору по персоналу та
адміністрації ВАТ «МК «Азовсталь»
Любому Олександру Всеволодовичу
передбачає, що підпис Любого О.В. на
договорах виконана згідно цієї
довіреності, дійсна тільки при
наявності відповідної печатки ВАТ «МК
«Азовсталь».

Також з витягу журналу вихідної
кореспонденції вбачається, що такий
лист від 04.04.2011р. в журналі реєстрації
вихідної кореспонденції не
зареєстрований (а.с.105).

Таким чином, виходячи з наведеного,
колегія суддів вважає, що лист б/н від
04.04.2011р. за підписом директора по
персоналу та адміністрації О.В.Любого
не є належним та допустимим доказом
письмової згоди другої сторони щодо
передачі особистих прав та обов»язків
за цим договором третій особі.

Крім того, з цього приводу позивач
звернувся до правоохоронних органів із
відповідною заявою, за якій порушено
кримінальне провадження та
проводиться досудове розслідування
(а.с.68-72).

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає висновок місцевого
господарського суду про
необґрунтованість вимог позивача в
частині письмової згоди на передання
третій особі своїх прав та обов»язків
за договором № 7 від 01.08.2009р.
передчасним та таким, з яким
погодитися не можна.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає доводи апеляційної скарги
відповідач 1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кадрове агентство
«Азов Персонал Сервіс» м.Маріуполь
Донецької області необґрунтованими та
такими, що спростовуються матеріалами
справи.

Твердження апелянта 2, Публічного
акціонерного товариства
«Металургійний комбінат «Азовсталь»
м.Маріуполь щодо недодержання вимог ст.
654 ЦК України, колегія суддів вважає
помилковими, оскільки лист ВАТ «МК
«Азовсталь» б/н від 04.04.2011р. за підписом
директора з персоналу та адміністрації
Любого О.В. не є зміною умов договору
(п.12.3 договору № 7 від 01.08.2009р.), а відтак
висновок місцевого господарського
суду про те, що цей лист є одностороннім
волевиявленням сторонами, що за своєю
суттю не є договором, тому не потребує
додержання форми укладення договору,
встановленої чинним законодавством, є
правильним.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
Донецької області від 10.12.2013р. у справі
№ 905/3996/13 є таким, що відповідає вимогам
матеріального та процесуального права
та повинно бути залишено без змін за
мотивами, викладеними у даній
постанові

Судові витрати підлягають розподілу
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кадрове
агентство «Азов Персонал Сервіс»
м.Маріуполь Донецької області,
Публічного акціонерного товариства
«Металургійний комбінат «Азовсталь»
м.Маріуполь Донецької області на
рішення господарського суду Донецької
області від 10.12.2013р. у справі №905/3996/13
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 10.12.2013р. у справі №905/3996/13 -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
О.О. Радіонова

Судді:
І.В. Зубченко

О.А. Марченко

Надруковано 6 прим.:

1. Позивачу;

2 Відповідачам;

1. У справу;

1. ДАГС;

1. ГСДО