ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
Справа № 925/2102/13

Господарський суд Черкаської області в
складі судді Грачова В.М., при секретарі
судового засідання Луговій І.В., за
участю представників сторін: позивача -
Толюпи О.В. за довіреністю; відповідача
- Баранецької Т.І. за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до Черкаського
учбово-виробничого підприємства
Українського товариства глухих про
стягнення 60782 грн. 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" звернувся в господарський
суд Черкаської області з позовом до
Черкаського учбово-виробничого
підприємства Українського товариства
глухих (далі - відповідач) про
стягнення, на підставі договору
банківського рахунку б/н від 02.03.2011
року, станом на 28.11.2013 року, 51582 грн. 13
коп. заборгованості за кредитом, 7300 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 972 грн. 03 коп.
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором, 928 грн. 48 коп.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, що разом
складає 60782 грн. 64 коп., та відшкодування
судових витрат.

Відповідач подав письмовий відзив на
позов (а. с. 66-68). Із письмового відзиву і
пояснень представника відповідача в
засіданні суду вбачається, що
відповідач визнав наявність спірної
заборгованості по кредиту,
заборгованість виникла внаслідок
тяжкого фінансового стану
підприємства, підприємство вживає всі
можливі заходи для погашення
заборгованості тому, з урахуванням
особи відповідача, який є
підприємством громадської організації
інвалідів, просив провадження у справі
припинити. Крім того, враховуючи
зазначені обставини, відповідач подав
заяву (а. с. 91-93), якою просив, в разі
задоволення позову, розстрочити
виконання рішення суду до квітня 2015
року згідно запропонованого графіка.

В засіданні суду представник позивача
позов з підстав і в розмірі, викладених
в позовній заяві, підтримав і просив
суд його задовольнити, проти
задоволення заяви відповідача про
розстрочку виконання рішення суду
заперечував.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд позов задовольняє
повністю з наступних підстав.

02.03.2011 року Черкаським
учбово-виробничим підприємством
Українського товариства глухих
(відповідач у справі) було підписано
заяву про відкриття поточного рахунку
(далі по тексту заява). Згідно заяви
відповідач приєднався до "Умов та
правил надання банківських послуг"
(далі по тексту умови), тарифів банку, що
розміщені в мережі інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із заявою
складають договір банківського
обслуговування № б/н від 02.03.2011 року
(далі по тексту договір) та взяв на себе
зобов'язання виконувати умови
договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок 1001 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта, що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Згідно з п. 3.18.1.1 умов кредитний ліміт на
поточний рахунок надається клієнту на
поповнення обігових коштів і
здійснення його поточних платежів в
межах кредитного ліміту. Банк здійснює
обслуговування ліміту клієнта, що
полягає у проведенні його платежів
понад залишок коштів на поточному
рахунку шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.18.1.3 умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта по поверненню кредиту, сплаті
відсотків та винагороди.

Згідно з п. 3.18.1.5 та п. 3.18.1.6 умов ліміт
кредитування банком розраховується за
внутрішньобанківською методикою на
підставі даних про рух коштів по
поточному рахунку, платоспроможності
клієнта інших показників. Банк має
право в односторонньому порядку
змінити розмір ліміту кредитування.

Відповідно до п. 3.18.1.11 умов періодом
безперервного користування кредитом є
період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку. Цей період
користування повинен складати не
більше 35 днів.

Пунктом 3.18.1.12 умов встановлено, що для
розрахунку відсотків за користування
кредитним лімітом встановлюється
диференційована процентна ставка, яка
залежить від терміну існування
непогашеного залишку по кредиту.

Згідно з пунктами 3.18.4.1.1, 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3,
3.18.4.9 умов обнулити дебетове сальдо
клієнт повинен у проміжок часу з 20-го по
25-те число місяця і за цей період ставка
за користування кредитними коштами
становить 0%. За користування
кредитними коштами протягом 90 днів з
дати періоду, коли дебетове сальдо
підлягало обнуленню, клієнт сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнуленню.
Починаючи із 91 дня кредит вважається
простроченим і відсотки за
користування кредитом вже сплачуються
за ставкою 48% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.
Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День погашення кредиту до
періоду нарахування відсотків не
включається. Нарахування відсотків
здійснюється у дату сплати.

Відповідно до п. 3.18.4.1.3 умов у разі
порушення клієнтом будь-якого із
грошових зобов'язань, клієнт сплачує
банку пеню в розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. При цьому,
згідно з п. 3.18.5.1 умов, дана ставка пені
застосовується до випадків, коли за
порушення строків обнулення
дебетового сальдо проценти
нараховуються по ставці 48% річних, а в
період користування кредитними
коштами по ставці 24% річних пеня за
прострочення розрахунків
встановлюється в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ.

Згідно з п. 3.18.4.4 умов клієнт сплачує
банку винагороду за використання
ліміту кредитування 1-го числа кожного
місяця у розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць.

Відповідно до п. 3.18.6.1 умов
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється, зокрема, з моменту подачі
клієнтом банку заяви на приєднання до
Умов і діє у обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами.

Позивач за заявою відповідача від
02.03.2011 року про відкриття поточного
рахунку встановив відповідачу
кредитний ліміт з 14.03.2011 року у сумі 25600
грн., з 23.05.2011 року у сумі 30400 грн., з 02.11.2012
року у сумі 50000 грн. і з 13.03.2013 року у сумі
62000 грн.

Відповідач використав наданий
позивачем кредитний ліміт, проте
зобов'язання щодо своєчасного
повернення позивачу кредиту не
виконав. Заборгованість відповідача
перед позивачем станом на 28.11.2013 року за
розрахунком позивача становить: за
кредитом у сумі 51582 грн. 13 коп., за
процентами за користування кредитом у
сумі 7300 грн. і за винагородою (комісією)
за користуванням кредитом у сумі 928 грн.
48 коп., що підтверджується розрахунком
позивача і банківською випискою із
особового рахунку відповідача №
1001 (а.с. 11-22).

За несвоєчасне повернення суми кредиту
та процентів за користування ним
позивач станом на 28.11.2013 року нарахував
відповідачу 972 грн. 03 коп. передбаченої
умовами договору пені.

Письмова претензія позивача з вимогою
погасити прострочену заборгованість в
сумі 60321 грн. 15 коп., направлена
відповідачу за вих. № 10221CSF0S00A від 19.11.2013
року, відповідачем не виконана (а. с. 59).

28.11.2013 року сторонами складено акт
звірки розміру заборгованості за
договором б/н від 02.03.2011 року,
відповідно до якого станом на цю дату
відповідач має перед позивачем
заборгованість в розмірі 51582 грн. 13 коп.
по тілу кредиту, 7300 заборгованості по
процентам за користування кредитом, 972
грн. 03 коп. пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань, 928 грн. 48 коп.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, а разом сума
заборгованості складає 60782 грн. 64 коп.

Згідно звіту про дебетові і кредитові
операції по рахунку 1001 за період
"грудень 2013" відповідач сплатив 177 грн. в
рахунок погашення комісії по
кредитному договору від 14.03.2011 року та
823 грн. в рахунок погашення
заборгованості по пені. Із пояснень
представників сторін в засіданні суду
слідує, що зазначені кошти фактично є
оплатою по договору банківського
обслуговування № б/н від 02.03.2011 року за
наступний період.

Вищеназвані документи долучені до
матеріалів справи в якості письмових
доказів.

Спірні правовідносини сторін за
правовою природою віднесені до
відносин за договором банківського
рахунку, укладений сторонами договір
від 02.03.2011 року відповідає приписам ст.
181 Господарського кодексу України (ГК
України), ст. 1054 Цивільного кодексу
України (далі ЦК України), вимоги
позивача витікають із суті прав та
обов'язків сторін цього договору.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11,
509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є
підставою для виникнення цивільних
прав та обов'язків (зобов'язань),
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, припиняється на
підставах, встановлених договором або
законом, зокрема належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Виконання зобов'язання, згідно зі ст. 546
ч. 1 ЦК України, може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1
ст. 549 ЦК України, є грошова сума або
інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 2 роз'яснень Вищого
господарського суду України,
викладених в оглядовому листі від
29.04.2013 року № 01-06/767/2013 "Про деякі питання
практики застосування господарськими
судами законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", недодержання
своїх обов'язків контрагентом боржника
не є дією непереборної сили, тобто
надзвичайних і невідворотних обставин,
внаслідок якої боржник може бути
звільнений від відповідальності за
порушення грошового зобов'язання (ст. 617
ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України).

За змістом ч. 3 ст. 193 ГК, ст. 529 ЦК України,
управнена сторона має право не
приймати виконання зобов'язання
частинами, якщо інше не встановлено
договором, актами цивільного
законодавства або не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 6 ст. 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи, умов договору та
вимог законодавства суд заперечення
відповідача проти позову визнає
необґрунтованим, достатніх підстав для
розстрочення виконання рішення суду не
вбачає, тому заперечення відповідача
відхиляє, в задоволенні заяви
відповідача про розстрочення
виконання рішення суду відмовляє, а
позов визнає обґрунтованими,
доказаними і задовольняє повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 1720 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Черкаського
учбово-виробничого підприємства
Українського товариства глухих,
місцезнаходження: 18030, м. Черкаси, вул.
Пацаєва, 3, ідентифікаційний код 03972821 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», місцезнаходження: 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50 ідентифікаційний код
14360570 - 51582 грн. 13 коп. заборгованості за
кредитом, 7300 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом, 972
грн. 03 коп. пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором, 928
грн. 48 коп. заборгованості по комісії за
користування кредитом, 1720 грн. 50 коп.
судових витрат.

В задоволенні заяви Черкаського
учбово-виробничого підприємства
Українське товариство глухих про
розстрочення виконання рішення суду у
справі № 925/2102/13 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 24.02.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов