ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014 року
Справа № 904/8026/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Верхогляд
Т.А. (доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Тищик І.В.

секретар судового засідання: Гаврилов
О.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Хомяков С.М. представник,
довіреність б/н від 14.10.13;

представник відповідача в судове
засідання не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Стім-Дніпропетровськ"

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року у справі № 904/8026/13

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримська водочна
компанія", с.Мазанка, АР Крим

до товариства з обмеженою
відповідальністю
"Стім-Дніпропетровськ",
м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року у справі № 904/8026/13 (суддя Татарчук
В.О.) позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю
"Стім-Дніпропетровськ" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримська водочна
компанія" 191 310,86 грн. основного боргу, 6
881,55 грн. пені, 1 473,65 грн. 3% річних, 2 276,29
грн. судових витрат, 3 993,32 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Повернуто позивачу з державного
бюджету 1 523,83 грн. зайво сплаченого
судового збору.

Рішення мотивовано неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором поставки №3 від 28.03.2011 року в
частині своєчасної та повної оплати
поставленого товару, порушення ним
вимог ст.ст. 525, 526, 530 та 712 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України, наявністю
заборгованості в розмірі 191 310,86 грн.,
правом позивача на стягнення пені
відповідно до п.6.10 договору та 3% річних
згідно ч.2 ст.625 ЦК України.

Не погодившись з рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу. Зазначає на
невідповідність висновків викладених
в рішенні господарського суду від
05.12.2013 року обставинам справи,
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що позивач мав надати
покупцю рахунки на оплату отриманого
товару відповідно до п.5.6 договору.
Докази виконання такої умови договору,
на думку апелянта, в матеріалах справи
відсутні. Відповідно порушення
зобов'язання з боку відповідача не
доведено, відсутні підстави для
стягнення пені та 3% річних.

Просить скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
спростовує доводи скаржника, просить
залишити оскаржуване судове рішення
без змін.

Представник відповідача в судові
засідання, призначені на 21.01.2014 року та
25.02.2014 року не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що є підставою для
розгляду справи у відсутність
представника скаржника.

25.02.2014 року від відповідача надійшло
письмове клопотання про призначення по
даній справі технічної експертизи акту
звірки взаєморозрахунків від 01.10.2013
року та видаткової накладної №РН-21-041904
від 31.07.2013 року, зупинення провадження
по справі.

В обґрунтування клопотання відповідач
посилався на відсутність у
бухгалтерському обліку відповідача
вказаних документів, наявність
сумнівів у їх справжності.

Зазначене клопотання відхилено
колегією суддів за відсутності підстав
для його задоволення, оскільки в
обґрунтування позову позивач
посилався на первинні документі,
надані ним до матеріалів справи. Їх
відсутність у відповідача (зокрема
видаткової накладної №РН-21-041904 від
31.07.2013 року) не є підставою для
проведення експертизи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представника позивача,
перевіривши правильність встановлення
господарським судом обставин справи та
їх юридичну оцінку, колегія суддів
дійшла висновку про те, що оскаржуване
судове рішення слід залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення
враховуючи наступне:

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем (постачальник) та
відповідачем (покупець) 28.03.2011 року
укладено договір поставки № 3,
відповідно до умов якого позивач
поставляє і передає у власність
відповідача, а відповідач приймає і
оплачує товар на умовах і у порядку,
визначеному даним договором, згідно
замовлення на поставку і
товаророзпорядчої документації ( п. 1.1
договору) (том 1 а.с.9-13).

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до наявних в матеріалах
справи копій видаткових накладних,
позивач поставив відповідачу
продукцію на суму 191 310,86 грн.

За змістом п.2.2.3 договору, наведеним та
прийнятим сторонами протоколом
розбіжностей до договору №3 від 28.03.2011
року (а.с.14-15) разом з продукцією
продавець зобов'язаний надати покупцю
такі документи:

- накладну/ТТН ( з зазначенням
асортименту, кількості, ціни та
загальної вартості партії продукції);

- податкову накладну;

- документи, підтверджуючі якість
продукції, що поставляється.

Підписана сторонами накладна/ТТН
свідчить про те, що постачальник
передав вказані документи покупцю.

Згідно п. 5.3 договору (з урахуванням
протоколу узгодження до договору),
покупець зобов'язаний сплатити
вартість товарів, незалежно від факту
їх реалізації третім особам, якщо з дня
їх передачі продавцем пройшло 60
календарних днів. Днем передачі
товарів є день підписання сторонами
накладних (том 1 а.с.14-15).

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач підписав накладні на
приймання товару, які містять
необхідні відомості щодо реквізитів
постачальника, найменування товару,
його код, ціну, одиницю виміру,
вартість партії товару та інші
відомості, які міг би передбачати
рахунок, згаданий сторонами у п.5.6
договору.

Відповідач частково оплатив отриманий
товар за спірним договором на підставі
аналогічних накладних.

Докази звернення відповідача до
позивача з вимогою надання окремого
документу - рахунку, в матеріалах
справи відсутні.

Колегія суддів вважає, що за наявності
доказів повного виконання позивачем
умов договору щодо поставки продукції
разом з необхідними, передбаченими
договором, документами, за відсутності
доказів відповідача щодо оплати
отриманого товару, висновок
господарського суду про порушення
товариством з обмеженою
відповідальністю
"Стім-Дніпропетровськ" вимог ст.ст. 525,
526, 530 та 712 Цивільного кодексу України,
ст.193 Господарського кодексу України є
законним та обґрунтованим.

Так, відповідно до вимог ст.ст.525, 526
Цивільного кодексу України та
аналогічних положень ст.193
Господарського кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною другою статті 712 Цивільного
кодексу України передбачено, що до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.
Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару (ч.1 та ч.2 ст.692 Цивільного
кодексу України).

Доводи відповідача про відсутність
підстав для оплати є надуманими та
необґрунтованими.

Крім суми заборгованості суд першої
інстанції обґрунтовано стягнув
передбачену п.6.10 договору пеню. Ії
розрахунок є правильним, відповідачем
не спростованим.

Також колегія суддів вважає
правомірним висновок оскаржуваного
рішення про стягнення 3% річних
відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України.

Отже, висновки оскаржуваного судового
рішення апелянт не спростував. Рішення
суду є законним, обґрунтованим,
скасуванню не підлягає, відповідно,
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 Господарського
процесуального кодексу України
підлягає задоволенню клопотання
позивача про стягнення витрат,
понесених з забезпеченням явки
представника в судове засідання
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду - витрати на проїзд
в розмірі 1 206,74 грн., які
підтверджуються проїздними
документами на а.с.50, а.с.56 том 6.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 05.12.2013
року у справі № 904/8026/13 залишити без
змін.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
"Стім-Дніпропетровськ" (490867 м.
Дніпропетровськ, вул. Калинова, 87, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Кримська
водочна компанія" (97530, АР Крим,
Сімферопольський район, с. Мазанка, вул.
Садова, 19, ) судові
витрати в розмірі 1 206,74 грн.

Видачу наказу доручити господарському
суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя:
Л.М. Білецька

Суддя:
І.В. Тищик

Підписано в повному обсязі 28.02.2014 року