номер провадження справи 31/119/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014
Справа № 908/4185/13

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Хуторного В.М., при
секретарі Романовій К.І.

За участю представників: позивача -
Янчук А.П., довіреність від 16.01.2014 р.; від
відповідача - Педак С.В., довіреність № 7
від 04.12.2013 р.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи № 908/4185/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кантерінвест», м.
Київ (скорочено ТОВ «Кантерінвест»);

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аріадна Плюс», м.
Запоріжжя (скорочено (ТОВ «Аріадна
Плюс»;

про стягнення суми, визнання
кредиторських вимог та визнання Акту
№8 приймання виконаних будівельних
робіт недійсним.

Ухвалою господарського суду від 24.12.2013
р. справу прийнято до розгляду,
порушено та присвоєно номер
провадження 31/119/13, засідання суду
призначено на 15.01.2014 р., розгляд справи
відкладався на 29.01.2014 р. та
оголошувалась перерва до 19.02.2014 р.

За клопотанням представників позивача
та відповідача, розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Сутність спору:

ТОВ «Кантерінвест» звернулося до
господарського суду з позовною заявою
до ТОВ «Аріадна Плюс» про визнання
недійсним Акту №8 приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2012 р. за
Договором субпідряду №1010-11 від 10.10.2011
р.; зобов'язати ліквідаційну комісію
ТОВ «Аріадна Плюс» визнати
кредиторські вимоги ТОВ
«Кантерінвест» в сумі 4746,53 грн.,
включивши їх в проміжний ліквідаційний
баланс ТОВ «Аріадна Плюс» та
повернення суми боргу в розмірі 4746,53
грн.

Позовні вимоги мотивовані обставинами,
викладеними у позовній заяві, в
поясненні від 10.02.2014 р. та обґрунтовані
ст. ст. 1, 12, 15, 22, 54, 56 ГПК України, ст. ст.
188, 193 ГК України, ст. ст. 105, 111, 112, 509, 651, 849,
882, 1212 ЦК України, та умови Договору
субпідряду.

Представник позивача у судовому
засіданні вимоги заявлені в позові
підтримує в повному обсязі та заявою
№0294 від 18.12.2013 р. просить суд відновити
строк на звернення з позовом до суду.

ТОВ «Аріадна Плюс», відповідач у
справі, у відзиві на позовну заяву та у
доповненні до відзиву з доводами,
викладеними у позові не погоджується
та зазначає, що строк із зверненням ТОВ
«Кантерінвест» до суду навіть з
урахуванням ухвали господарського
суду Запорізької області від 29.08.2013 р.
по справі №908/2868/13 закінчився 29.09.2013 р., а
тому з урахуванням приписів ч. 5 ст. 112
ЦК України вимоги кредитора ТОВ
«Кантерінвест» є погашеними та не
можуть бути задоволені. Повідомлення
ТОВ «Кантерінвест» про розірвання
договору субпідряду з 15.07.2013 р. вважає
безпідставним та недійсним. Посилання
позивача на Акт звірки
взаєморозрахунків станом на 31.12.2012 р.,
підписаний з боку ТОВ «Аріадна Плюс»
головним бухгалтером як доказ визнання
товариством боргу в сумі 4746,53 грн. є
помилковим, оскільки єдиною особою яка
згідно Статуту та внутрішніх
документів товариства має підписувати
акти звірки взаєморозрахунків є
директор товариства. Відповідач
стверджує, що роботи в грудні 2012 р. на
суму 4746,53 грн. ним виконані. Просить
позовні вимоги ТОВ «Кантерінвест»
залишити без задоволення.

Представник відповідача у судовому
засіданні доводи, викладені у відзиві
та в доповненні до відзиву підтримує в
повному обсязі та заперечує проти
доводів, викладених в позові.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін суд -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2011 р. між ТОВ «Кантерінвест»
(Генпідрядник, позивач у справі) та ТОВ
«Аріадна Плюс» (Субпідрядник,
відповідач у справі) було укладено
Договір субпідряду №1010-11 (далі Договір
субпідряду), за умовами якого
Генпідрядник доручає, а Субпідрядник
зобов'язується виконати на підставі
проектно - кошторисної документації
роботи з влаштування теплового пункту
(підведення труб теплопостачання по
техпідпіллю до приміщення ЦТП, монтаж
обладнання, електромонтажні роботи,
пусконалагоджувальні роботи,
встановлення приладів обліку) на
об'єкті: «Реконструкція об'єкта
незавершеного будівництва під
багатофункціональний громадський
комплекс з об'єктами спорту, відпочинку
та розваг», розташованого за адресою:
вул. Немировича - Данченка, 64, у м.
Запоріжжя (п. 1.1 Договору субпідряду).

Відповідно до п. 3.1 Договору субпідряду,
вартість робіт за цим Договором
визначається в динамічному кошторисі
та складає 484969,2 грн., в т. ч. ПДВ 20% - 80828,2
грн.

Додатковою угодою №2 від 05.12 2012 р.
вказаний пункт викладено в наступній
редакції: «Вартість робіт за цим
Договором визначається в динамічному
кошторисі та складає 588622,8 грн., в т. ч.
ПДВ 20% - 98103,8 грн.».

Згідно до п. 5.1 Договору субпідряду,
Субпідрядник зобов'язується розпочати
виконання робіт пругом трьох
календарних днів після отримання
авансу на розрахунковий рахунок та
виконати роботи до 30.11.2011 р.

Додатковою угодою №2 від 05.12.2012 р. пункт
5.1 Договору субпідряду викладено в
наступній редакції: «Субпідрядник
зобов'язується розпочати виконання
робіт протягом трьох календарних днів
після отримання авансу на
розрахунковий рахунок та виконати
роботи до 31.12.2012 р. (включно).

За приписами п. 5.2 Договору субпідряду,
датою здачі робіт, передбачених цим
Договором вважається дата підписання
Акту здачі - приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 8.1 вказаного Договору,
здача та прийняття робіт за цим
Договором здійснюється по Актам здачі -
приймання виконаних робіт за формою
КБ-2в та КБ-3. Зазначені Акти готуються
Субпідрядником та направляються на
підпис Генпідряднику. Роботи,
зазначені в Актах здачі - приймання
виконаних робіт повинні відповідати
вимогам проектно - кошторисній
документації та умовам цього Договору.

Пунктом 9.1 Договору субпідряду сторони
погодили, що Генпідрядник перераховує
Субпідряднику аванс у розмірі 363932,52
грн., в т. ч. ПДВ 20% - 60655,42 грн. на підставі
рахунку Субпідрядника протягом 7
банківських днів, при умові підписання
цього Договору та Додатків до нього.

Позивачем на рахунок відповідача
платіжним дорученням №1998 від 22.11.2011 р.
було перераховано грошові кошти в сумі
363932,52 грн. (аванс). В подальшому
позивачем перераховано грошових
коштів на загальну суму 108094,54 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№2648 від 26.06.2012 р. на суму 38094,54 грн. та
платіжним дорученням №2948 від 18.10.2012 р.
на суму 70000 грн., всього позивачем за
Договором субпідряду було
перераховано коштів на суму 472027,06 грн.

В позовній заяві позивач вказує на те,
що відповідачем за Договором
субпідряду було виконано робіт на суму
467280,53 грн., що підтверджується Актами
приймання виконаних будівельних робіт
(КБ-2в), підписаних уповноваженими
представниками сторін та скріплених
печатками підприємств, а саме:

Акт №1 за грудень 2011 року на суму 351738,79
грн.; Акт №2 за травень 2012 року на суму
39859,07 грн.; Акт №3 за травень 2012 року на
суму 10429,20 грн.; Акт №4 за жовтень 2012 року
на суму 12772,75 грн., Акт №5 за листопад 2012
року на суму 36025 грн. та Акт №6 за
листопад 2012 року на суму 16455,72 грн.

На думку позивача відповідачем взяті у
встановлений Договором субпідряду
строк роботи в повному обсязі не були
виконані, заборгованість відповідача
перед позивачем станом на 31.12.2012 р.
становить в сумі 4746,53 грн., що
підтверджується підписаними між
сторонами Актом звірки взаємних
розрахунків.

За неналежне виконання відповідачем
взятих зобов'язань щодо виконання
робіт у визначений Додатковою угодою
№2 строк позивачем на підставі п. 14.2
Договору підряду 03.07.2013 р. направлено на
адресу відповідача повідомлення №0239
від 01.07.2013 р., за яким позивач зазначив,
що Договір субпідряду вважається
розірваним з 15.07.2013 р. та просив
повернути кошти в сумі 4746,53 грн.,
сплачені ним за Договором субпідряду.

03.07.2013 р. позивачем на адресу
відповідача з урахуванням публікації
оголошення у Бюлетені державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців №247 (12) 2013 рік про
припинення підприємницької діяльності
зазначеного суб'єкта господарювання
шляхом його ліквідації в порядку ст. 105,
111, 112 ЦК України та ст. 60 ГК України
направлено вимогу №0237 від 01.07.2013 р.,
згідно якої позивач просив відповідача
розглянути його вимоги щодо повернення
грошових коштів, перерахованих
позивачем на виконання умов Договорів,
зокрема і за спірним Договором, визнати
вимоги кредитора ТОВ «Кантерінвест»,
включивши їх у ліквідаційний баланс
боржника та здійснити розрахунок з
кредитором шляхом перерахування
грошових коштів в сумі 4746,53 грн.

Відповідач листом №27 від 16.07.2013 р.
відхилив пропозицію щодо розірвання
договору та листом №26 від 16.07.2013 р.
відхилив вимогу щодо перерахування
коштів в сумі 4746,53 грн. з посиланням
виконання робіт за Актом №8 за грудень
2012 р., який цим же листом було
направлено позивачу та отримано
останнім 25.07.2013 р.

Вказаний Акт позивач відмовився
підписувати з огляду на те, що об'єм
робіт за ним відповідачем не було
виконано у встановлений строк з
посиланням на Акт звірки станом на
31.12.2012 р., підписаного представниками
обох сторін та зазначив про
відсутність підстав для його
підписання з урахуванням того, що
договір є розірваним з 15.07.2013 р. (лист
№06082013/3 від 06.08.2013 р., отриманий
відповідачем згідно повідомлення про
вручення поштової відправлення - 19.08.2013
р.).

27.08.2013 р. ТОВ «Кантерінвест» звернувся
до господарського суду Запорізької
області з позовом до ТОВ «Аріадна Плюс»
з вимогою про визнання актів приймання
виконаних будівельних робіт, визнання
кредиторських робіт, повернення
будівельних матеріалів та стягнення
коштів, який ухвалою суду від 29.08.2013 р.
було повернуто позивачу без розгляду
на підставі ст. п., п. 3,5, 6, ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Вказану ухвалу позивачем було
оскаржено, але за результатами її
розгляду судом апеляційної інстанції
постановою від 09.10.2013 р. залишено без
змін.

27.09.2013 р. на адресу відповідача було
направлено вимогу №0275 (згідно
поштового повідомлення про вручення
поштового відправлення отримана
відповідачем 06.10.2013 р.), за якою позивач
просив визнати вимоги кредитора ТОВ
«Кантерінвест», зокрема і за Договором
субпідряду №1010-11 від 10.10.2011 р.,
включивши їх в ліквідаційний баланс
ТОВ «Аріадна Плюс», провести з ТОВ
«Кантерінвест» розрахунок та про
прийняте рішення проінформувати у
встановлені законом терміни кредитора,
яка залишена без відповіді.

Повторне звернення ТОВ «Кантерінвест»
з позовом до ТОВ «Аріадна Плюс»,
ухвалою господарського суду
Запорізької області від 10.12.2013 р.
повернуто на підставі п. 6 ч .1 ст. 63 ГПК
України.

Предметом розгляду по даній справі є
визнання Акту №8 приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2012 р. по
Договору субпідряду №1010-11 від 10.10.2011 р.
недійсним; зобов'язати ліквідаційну
комісію ТОВ «Аріадна Плюс» визнати
кредиторські вимоги ТОВ
«Кантерінвест» в сумі 4746,53 грн.,
включивши їх в проміжний ліквідаційний
баланс ТОВ «Аріадна Плюс» та повернути
борг в розмірі 4746,53 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
заслухавши представників позивача та
відповідача, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Правовідносини сторін є
господарськими та такими, що виникли на
підставі договору субпідряду, що є
різновидом договору підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ч. 1 статті 843 ЦК України, у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Перерахування позивачем як авансу в
сумі 363932,52 грн. так грошових коштів в
розмірі сумі 108094,54 грн.,
підтверджується платіжними
дорученнями №1998 від 22.11.2011 р., №2648 від
26.06.2012 р. на суму 38094,54 грн. та №2948 від
18.10.2012 р. на суму 70000 грн. Всього
позивачем за Договором субпідряду
перераховано коштів в розмірі 472027,06
грн.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України
встановлено, що зобов'язання повинне
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору й вимог
зазначених Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У встановлений Додатковою угодою №2
від 05.12.2012 р. строк до 31.12.2012 р.
відповідач взяті зобов'язання виконав
сумі 467280,53 грн., що підтверджується
Актами приймання виконаних
будівельних робіт (КБ-2в), підписаних
уповноваженими представниками сторін
та скріплених печатками підприємств.

Позивач просить суд визнати Акт №8
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2012 р. на суму 4746,53 грн.
недійсним, посилаючись на відсутність
правових підстав для його підписання
через розірвання договору підряду з
15.07.2013 р. та невиконання відповідачем
робіт за вказаним Актом (відсутність
пакету документів, передбачених п.п.
3.2.12 п. 2.3 та п. 8.3 Договору субпідряду,
Акт Концерну МТМ від 29.03.2013 р.), з чим не
погоджується суд в силу наступного.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

В даному випадку, позивачем за
Договором субпідряду не дотримано
вимог приписів ч. 4 ст. 882 ЦК України,
оскільки Акт №8 приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2012 р. на
суму 4746,53 грн. не містить його підпису
про відмову у його підписанні та не
наведені мотиви відмови, а тому суд не
може дати оцінку їх обґрунтованості.

Разом з тим, суд зазначає, що наданий
позивачем Акт від 29.03.2013 р. як доказ
невиконання відповідачем робіт за
Актом №8 згідно Договору субпідряду не
є належним доказом, оскільки з нього не
вбачається виконання чи не виконання
переліку робіт, обумовлених п. 1.1
Договору субпідряду.

Щодо вимоги про стягнення з
відповідача коштів в сумі 4746,53 грн.

Стаття 59 Господарського кодексу
України передбачає способи припинення
діяльності суб'єкта господарювання, а
саме: шляхом його реорганізації
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або ліквідації (за
рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням
інших осіб - засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників,
а у випадках, передбачених законом, - за
рішенням суду).

Загальний порядок ліквідації суб'єкта
господарювання визначений у статті 60
Господарського кодексу України, в якій
передбачено, зокрема, що спеціальним
органом, який проводить ліквідацію, є
ліквідаційна комісія, з моменту
призначення якої до неї переходять усі
повноваження по управлінню справами і,
саме до якої кредитори мають
звертатися зі своїми вимогами до
суб'єкта господарювання, що
ліквідується.

З указаними нормами кореспондуються і
положення статей 104, 105, 110-112 Цивільного
кодексу України.

На звернення позивача з вимогою №0237
від 01.07.2013 р. про визнання вимоги ТОВ
«Кантерінвест», включивши їх у
ліквідаційний баланс боржника та
здійснити розрахунок з кредитором
шляхом перерахування грошових коштів
в сумі 4746,53 грн. відповідачем було
відмовлено листом №26 від 16.07.2013 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України, в
разі відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії. За рішенням
суду вимоги кредитора можуть бути
задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач двічі звертався до суду з
позовом до відповідача, але ухвалами
господарського суду від 29.08.2013 р. по
справі №908/2868/13 та від 10.12.2013 р. по справі
908/4042/13 позови були повернуті позивачу
без розгляду на підставі ст. 63 ГПК
України.

Заявою №0294 від 18.12.2013 р. позивач просить
суд відновити строк на звернення з
позовом до суду, яка судом відхиляється
в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України, за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної
статті, поважними причинами пропуску
процесуального строку визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, незалежними від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для вчинення процесуальної
дії. Тому при зверненні із клопотанням
сторона повинна роз'яснити причини
пропуску і підстави, з яких вона вважає
ці причини поважними.

Недотримання позивачем вимог,
передбачених ГПК України при поданні
позову до суду не є поважною причиною, а
тому заява не підлягає задоволенню.

За приписами ч. 5 ст. 112 ЦК України,
вимоги кредиторів, які не визнані
ліквідаційною комісією, якщо кредитор
у місячний строк після одержання
повідомлення про повну або часткову
відмову у визнанні його вимог не
звертався до суду з позовом, вимоги, у
задоволенні яких за рішенням суду
кредиторові відмовлено, а також вимоги,
які не задоволені через відсутність
майна юридичної особи, що ліквідується,
вважаються погашеними.

Стосовно вимоги про визнання
кредиторських вимог, шляхом
зарахування їх до проміжного
ліквідаційного балансу боржника.

Статтею 15 ЦК України передбачено, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

В даному випадку, з урахуванням
вищевикладеного, заявлена вимога не є
способом захисту порушеного права,
оскільки такі вимоги можуть бути
заявлені у справах про банкрутство, у
разі неплатоспроможності боржника.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено 21.02.14 р.

Суддя
В.М. Хуторной