ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р.Справа № 922/5181/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом ТОВ "ТВО "Східбуд", м. Харків
до Управління житлово-комунального
господарства Ізюмської міської ради, м.
Ізюм про стягнення 197350,26грн. за участю
представників сторін:

позивача - Солохіна В.В., дов № б/н від
03.01.2014р.

відповідача - Гавриленко І.Д., начальник
управління житлово-комунального
господарства (розпорядження № 259 від
05.05.2003р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 197350,26грн., в
тому числі 191785,85грн. основної
заборгованості та 5564,41грн. - 3% річних.
Свої вимоги позивач обґрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань за договором
підряду № 1 від 24.10.2012р., внаслідок чого
виникла заборгованість, яка до цього
часу не сплачена.

14.02.2014р. за вх. № 5349 через канцелярію
суду позивач надав заяву про зменшення
розміру позовних вимог, в якій просить
суд стягнути з відповідача 186177,66грн.
заборгованості за договором № 1 від
24.10.2012р., в тому числі: 180942,72грн.
основного боргу та 5234,94грн. - 3% річних.

У відповідності до ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Оскільки подана позивачем заява не
суперечить вимогам ст. 22 ГПК України, не
порушує чиїх-небудь прав та
охоронюваних законом інтересів, суд
приймає заяву про зменшення розміру
позовних вимог до розгляду.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлений позов з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог, просить суд
його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову не заперечує.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
встановив наступне.

24 жовтня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Торгово-виробниче об'єднання
«Східбуд» (позивач, Підрядник) та
Управлінням житлово-комунального
господарства Ізюмської міської ради
(відповідач, Замовник) було укладено
Договір підряду № 1 (надалі - Договір).

За умовами укладеного Договору
Замовник доручає, а Підрядник
зобов'язується на власний ризик та у
передбачений Договором строк виконати
роботи з капітального ремонту
житлового будинку по пров.Толстого,5
м.Ізюм Харківської області, а Замовник
зобов'язується прийняти належним чином
виконані роботи та оплатити їх.

Згідно п. 2.1. загальна вартість
(договірна ціна) Договору складає
479457,60грн., з яких ПДВ 79909,60грн.

Згідно п. 2.2. Договору, оплата за
виконані роботи згідно п.1.1. цього
Договору здійснюється на умовах
авансування.

Відповідно п.2.3. Договору, протягом
п'яти банківських днів після
підписання Сторонами Договору
Замовник здійснює передоплату (аванс)
на рахунок Підрядника у розмірі 30% від
загальної ціни Договору, що складає
143837,28грн.

Відповідно п.2.4. Договору, після
прийняття належного виконання робіт
Замовник здійснює остаточний
розрахунок у розмірі решти 70% ціни
Договору, що складає 335620,32грн.

Оплата вважається здійсненою з моменту
надходження всієї суми грошових коштів
згідно підписаного Акту прийому-здачі
виконаних робіт на розрахунковий
рахунок Підрядника.

28.12.2012 між сторонами був підписаний та
скріплений печатками Акт
прийому-передачі виконаних робіт з
капітального ремонту житлового
будинку за адресою: пров. Толстого, 5, м.
Ізюм Харківської області, на загальну
суму 324780,00грн.

Проте відповідач, в порушення умов
Договору та взятих на себе зобов'язань
оплату виконаних позивачем робіт
здійснив лише частково, перерахувавши
28.12.2012р. на розрахунковий рахунок
позивача 143837,28грн., що складає 30% суми
Договору, відповідно до вимог п.2.3.
Договору, внаслідок чого виникла
заборгованість з оплати виконаних
позивачем робіт в розмірі 180942,72грн., яка
до цього часу не сплачена. Зазначена
сума заборгованості підтверджується
також Актом звірки взаємних
розрахунків станом на 12.02.2014р.,
підписаним та скрапленим печатками
сторін та не заперечується
відповідачем.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Враховуючи вказані обставини суд
дійшов висновку, що відповідач порушив
умови укладеного з позивачем Договору
та вимоги ст. 526 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. За таких підстав, суд
вважає вимогу позивача про стягнення з
відповідача 180942,72грн. основного боргу
за виконані роботи обґрунтованою та
підлягаючою задоволенню.

Оскільки згідно зі ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином, а у відповідності до
ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції та 3% річних з
простроченої суми боргу, суд вважає, що
позивач має право на стягнення з
відповідача 3% річних в сумі 5234,94грн.,
тому позовні вимоги в цій підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші
витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Таким чином, суд вважає необхідним
витрати по сплаті судового збору у сумі
3723,55грн. покласти на відповідача
пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 525, 526, 530, 599, 612, 625, 629 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 1, 12, 22, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління
житлово-комунального Господарства
Ізюмської міської ради (64300, Харківська
обл., м. Ізюм, вул. Фрунзе,32; Код ; в тому числі р/р 1934 у ГУДКСУ
Харківської області, МФО 851011) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧЕ
ОБ'ЄДНАННЯ «СХІДБУД» (61166, м, Харків, пр.
Леніна, б. 36; ; в тому
числі р/р 1194 у КБ "ПРИВАТБАНК", ГРУ,
м.Харків, МФО 351533) 180942,72грн. основного
боргу, 5234,94грн. - 3% річних та 3723,55грн.
витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Повне рішення складено 17.02.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк