ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

17 лютого 2014 року Справа № 913/156/14

Провадження № 14/913/156/14

За позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень",
місто Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Центральна
збагачувальна фабрика "Сєвєрная", місто
Антрацит Луганської області

про стягнення 16 000 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Лісовицький Є.А.

Секретар судового засідання Гаращук
В.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Алєксєєв С.С.,
довіреність №28 від 01.01.2014;

від відповідача - Чернишова Н.М.,
довіреність б/н від 12.02.2014.

До початку слухання справи по суті не
заявлено вимогу про фіксування
судового процесу з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, у зв'язку з чим відповідно до ст.
ст. 4-4, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України таке
фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача 16000,00 грн.
штрафу за невірне зазначення маси
вантажу у залізничній накладній № 49238025
від 15.07.2013, згідно якої зі станції
Антрацит Донецької залізниці на
станцію Правда Придніпровської
залізниці на адресу ПАТ "Дніпровський
металургійний комбінат ім. Ф.Е.
Дзержинського", у вагоні № 65697864
відправлено вантаж - антрацит з
зазначенням маси вантажу 69000 кг.

Відповідач заперечує проти позову з
мотивів, викладених у відзиві.
Зазначає, що вірно вказав масу вантажу,
а саме вугілля марки АКО ( 25-100) який було
завантажено у вагон № 65697864. Маса
вугілля при навантаженні спірного
вагону складала 69000 кг. відповідно до
Звіту про зважування вантажу за 16.07.2013
року.

Норма природної втрати та граничного
розходження визначення маси нетто
становить 2 % від маси, зазначеної в
перевізних документах, тобто 2% від 69000
кг. = 1380 кг. Відповідно до комерційного
акту АА № 010815/517/76 від 18 липня 2013 року
маса вантажу на станції призначення
склала 64300 кг. Відповідач вважає, що
саме залізниця несе відповідальність
за втрату решти вантажу.

Крім того, відповідач вважає що
комерційний акт АА № 010815/517/76 від 18
липня 2013 року, на основі якого
подається позов Позивачем, не
відповідає вимогам законодавства
відносно порядку його оформлення та
складання. А отже, не може розглядатися
як належний доказ для подачі позовної
заяви та вини позивача.

Також відповідач вважає, що оскільки
позов подано не Державним
підприємством «Придніпровська
залізниця», а відокремленим
підрозділом «Дніпровська дирекція
залізничних перевезень» Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», то позов подано не належним
позивачем.

Крім цього, відповідач вважає, що
вимоги Позивача, щодо сплати штрафу у
розмірі 16000 грн. значно завищені в
порівнянні з вартістю перевезення
вантажу. Зазначає, що обґрунтованою та
справедливою сумою штрафу є 50% від
провізної плати, тобто 1600 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до залізничної накладної №
49238025 відповідачем у вагоні № 65697864 зі
станції Антрацит Донецької залізниці
на станцію Правда Придніпровської
залізниці було відправлено вантаж -
вугілля антрацит.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол була
проведена перевірка маси вантажу і
встановлено, що в накладній № 49238025
відповідачем у вагоні № 65697864 вказана
маса вантажу складає 69000 кг, фактично ж
встановлено, що маса вантажу складає
64300 кг, що на 4700 кг менше ніж вказано у
накладній.

За результатами зважування складено
комерційний акт № АА 010815/517/76 від 18
липня 2013 року.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача 16000 грн. штрафу
за невірне зазначення маси вантажу.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Законом України "Про залізничний
транспорт", ст. 3, визначається, що
законодавство про залізничний
транспорт загального користування
складається з Закону України "Про
транспорт", Закону України "Про
залізничний транспорт", Статуту
залізниць України (надалі - Статут) та
інших актів законодавства України.
Нормативні документи, що визначають
порядок і умови перевезень,
користування засобами залізничного
транспорту загального користування... є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту
залізниць України, накладна -це
основний перевізний документ
встановленої форми, оформлений
відповідно до цього Статуту та Правил
перевезення вантажів і наданий
залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи
-одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5
"Правила приймання вантажів до
перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р.
за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п. 2.3
"Правила оформлення перевізних
документів", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України від 24.11.2000
р. за № 863/5084, своїм підписом
підтверджує представник відправника.
Так, правильність внесених відомостей
до вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів
до перевезення", зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р.
за № 861/5082, вантажі, завантажені
відправником у вагони відкритого типу
(платформи, напіввагони тощо), а у
даному випадку спірний вагон є
напіввагоном, приймаються залізницею
до перевезення шляхом візуального
огляду вагона, вантажу, його маркування
(у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні
без перевірки маси та кількості
вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України, залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Так, по прибутті вагону на станцію
Нижньодніпровськ-Вузол була проведена
перевірка маси вантажу і встановлено,
що в накладній № 49238025 відповідачем у
вагоні № 65697864 вказана маса вантажу
складає 69000 кг, фактично ж встановлено,
що маса вантажу складає 64300 кг, що на 4700
кг менше ніж вказано у накладній.

За результатами зважування складено
комерційний акт № АА 010815/517/76 від 18
липня 2013 року.

Пунктом 22 "Правила видачі вантажів",
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000р. за № 862/5083, передбачено,
що перевірка маси вантажу на станції
призначення провадиться, як правило,
таким самим способом, яким цю масу було
визначено на станції відправлення.
Контрольне переважування спірного
вагону проводилось на 150- тонних
вагонних вагах, тобто таким же самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення.

Підставою для покладання на
відправника відповідальності, згідно
ст.122 Статуту, за неправильне
зазначення ним відомостей про масу
вантажу, є комерційний акт, складений у
випадках передбачених ст.129 Статуту,
щодо штрафу нарахованого у розмірі
відповідно до статті 118 Статуту, штраф
підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитків.

Згідно ст. 24 Статуту вантажовідправник
несе відповідальність за всі наслідки
невірності, неточності або неповноту
відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п. 5.5 розділу 5 "Правил
оформлення перевізних документів",
затверджених Наказом Міністерства
транспорту України 21.11.2000 за № 644 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час
перевезення вантажу або на станції
його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
відомостей про адресу одержувача, його
код, назву вантажу, його кількість, то з
відправника стягується штраф згідно зі
ст. 122 Статуту залізниць України. Факт
неправильного зазначення відправником
указаних відомостей засвідчується
комерційним актом.

Згідно з ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначену в
накладній масу вантажу з відправника
стягується штраф в розмірі згідно із
ст. 118 Статуту залізниць / 5-кратна
провізна плата за всю відстань
перевезення.

Сума штрафу за невірно вказану у
накладній масу вантажу складає 16000 грн.

Для відповідальності
вантажовідправника обов'язковою
умовою є наявність вини у
неправильному зазначенні маси вантажу.

Відповідач не надав доказів
відсутності вини у невірному
зазначенні ваги вантажу.

За таких підстав позов є обґрунтованим,
та підлягає задоволенню.

Клопотання про зменшення штрафних
санкцій суду не заявлялось.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати у справі покладаються на
відповідача, оскільки внаслідок його
неправильних дій виник спір.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
Центральна збагачувальна фабрика
"Сєвєрная" про стягнення 16000 грн.
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю Центральна
збагачувальна фабрика "Сєвєрная", місто
Антрацит, вул. Крилова, 2 "В",
ідентифікаційний код 31255912 на користь
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Дніпропетровська дирекція
залізничних перевезень", м.
Дніпропетровськ, вул. Карла Маркса, 108,
ідентифікаційний код 01073828 штраф у
розмірі 16000 грн., витрати на сплачений
судовий збір 1827 грн. Наказ видати.

У судовому засіданні 17 лютого 2014 року
було оголошено лише вступну і
резолютивну частину рішення. Дане
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
кодексу України.

Дата підписання рішення 19 лютого 2014
року.

Суддя

Є.А.Лісовицький