КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" лютого 2014 р. Справа №911/3548/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної
Л.В.

суддів: Ільєнок
Т.В.

Корсакової Г.В.

Розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду
Київської області від 07.10.2013р. (дата
підписання - 14.10.2013р.)

у справі №911/3548/13 (суддя - Наріжний С.Ю.)

за позовом Бориспільської міжрайонної
прокуратури Київської області в
інтересах держави в особі Любарецької
сільської ради Бориспільського району
Київської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Київської області від 07.10.2013р. у справі
№911/3548/13 (суддя - Наріжний С.Ю.) позов
задоволено повністю. Внесено зміни до
пункту 5 Договору оренди земельної
ділянки від 18.11.05 укладеного між
Любарецькою сільською радою та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_4, який зареєстровано у
реєстрі за № 4267 та 14.12.06 у
Бориспільському районному відділі
Київської регіональної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру" за №
38, виклавши його в наступній
редакції: "Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить 4810500,21 грн.
(4 мільйони вісімсот десять тисяч
п'ятсот грн. 21 коп.)". Внесено зміни до
пункту 9 Договору оренди земельної
ділянки від 18.11.2005 р. укладеного між
Любарецькою сільською радою та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Бориспільського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_4, який зареєстровано у
реєстрі за № 4267 та 14.12.06 у
Бориспільському районному відділі
Київської регіональної філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру" за №
38, виклавши його в наступній
редакції: "Річна орендна плата
вноситься "орендарем" виключно в
грошовій формі у розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки землі на
підставі витягу (або довідки) з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
виконаного управлінням Держкомзему у
Бориспільському районі Київської
області на рахунок № 0114
Бориспільське ГУДКСУ в Київській
області МФО 821018, код 23570059, щомісячно
протягом 30-ти календарних днів
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового місяця)".
Стягнуто з Фізичної - особи
підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Любарецької
сільської ради () 1147
(одну тисячу сто сорок сім) грн. 00 коп.
судового збору.

26.11.2013р. до Київського
апеляційного господарського суду
надійшла апеляційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, в якій остання
просила скасувати рішення
Господарського суду Київської області
від 07.10.2013р. у справі №911/3548/13 та
провадження по справі закрити.

Відповідно до автоматичного
розподілу справ між суддями,
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 передано на
розгляд судді Київського апеляційного
господарського судді Кропивній Л.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
28.11.2013р. було сформовано для розгляду
апеляційної скарги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 колегію суддів
у складі головуючого судді: Кропивної
Л.В., суддів: Зубець Л.П., Корсакової Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.11.2013р.
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 було
повернуто без розгляду на підставі
пункту 2 частини 1 статті 97
Господарського процесуального кодексу
України.

17.02.2014р. апеляційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 надійшла
повторно до Київського апеляційного
господарського суду, в якій скаржник
просила скасувати рішення місцевого
господарського суду у даній справі та
провадження по справі закрити.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014р., відповідно до п.2.4. рішення
зборів суддів Київського апеляційного
господарського суду від 11.07.2012р., п.3.1.7.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від
26.11.2010р. №30, згідно ст.4-6 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення
господарського суду Київської області
від 07.10.2013р. у справі №911/3548/13 передано
для розгляду головуючому судді
Кропивній Л.В.

Розпорядження Голови Київського
апеляційного господарського суду від
20.02.2014р. для розгляду апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 сформовано колегію суддів у
складі головуючого судді Кропивної
Л.В., суддів: Ільєнок Т.В., Корсакової Г.В.

Перевіривши матеріали апеляційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, колегія суддів встановила, що
зазначена апеляційна скарга не
приймається до розгляду та
повертається апеляційним
господарським судом з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 93
Господарського процессуального
кодексу (надалі - ГПК) України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі,
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84
цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.

Згідно з частиною 1 статті 53 ГПК України
за заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Виходячи зі змісту статті 53 ГПК
України, поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним
колом обставин, що спричинили пропуск
строку. Отже, в кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює докази, що
наведені в обґрунтування клопотання
про його відновлення, та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи не поважності причин пропуску
строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.10.2013р. в судовому засіданні було
оголошено вступну та резолютивну
частини оскаржуваного рішення,
підписано повний текст рішення 14.10.2013р.

Отже, останнім днем строку на подання
апеляційної скарги на вказане рішення,
відповідно до вимог статті 93 ГПК
України є 24.10.2013р.

З матеріалів справи вбачається, що
первісна апеляційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2
була направлена до Господарського суду
Київської області - 24.10.2013р., що
підтверджується відбитком штемпелю
поштового відділення зв'язку на
конверті, в якому була надіслана
апеляційна скарга.

Проте, як зазначалось вище, ухвалою
Київського апеляційного
господарського суду від 28.11.2013р.
вказану апеляційну скаргу було
повернуто без розгляду на підставі
пункту 2 частини 1 статті 97
Господарського процесуального кодексу
України.

Повторно, апеляційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 подана -
15.01.2014р., що підтверджується відбитком
штемпелю поштового відділення зв'язку
на конверті, в якому була надіслана
апеляційна скарга, тобто, з пропуском
строку на подання апеляційної скарги.

Разом з повторно поданою апеляційною
скаргою, надійшла заява про поновлення
пропущеного строку на апеляційне
оскарження, яка вмотивована тим, що,
оскільки, ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
28.11.2013р. апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 було
повернуто, скаржником усувались
обставини, які стали підставою для
повернення вказаної апеляційної
скарги, а саме направлялась копія
апеляційної скарги з додатками
прокурору, який брав участь у розгляді
справи, а тому, на думку апелянта, дана
обставина є поважною для поновлення
пропущеного строку на подання
апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання скаржника,
колегія суддів вважає, що воно не
містить обґрунтувань та посилань, які б
свідчили про наявність обставин, які б
перешкоджали вчасному поданню
апеляційної скарги.

У Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що клопотання про
відновлення строку подання
апеляційної скарги з огляду на приписи
статті 53 ГПК повинно містити
обґрунтування поважності причин
пропуску такого строку (за
необхідності - з посиланням на
відповідні докази, які подаються
апеляційному господарському суду на
загальних підставах).

У відповідності до статті 4-3 ГПК
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Колегія суддів зазначає, що фактично
скаржник в заяві про поновлення строку
на апеляційне оскарження посилається
тільки на одну обставину, а саме на те,
що ним усувались обставини, зазначені в
ухвалі апеляційної інстанції від
28.11.2013р., а саме направлялась копія
апеляційної скарги з додатками
прокурору, який брав участь у розгляді
справи.

Колегія суддів вважає, що вказані
скаржником посилання, є
необгрунтованими, оскільки, ухвала
Київського апеляційного
господарського суду від 28.11.2013р. була
направлена ще 03.12.2013р., що
підтверджується відбитком штампу суду
на звороті ухвали суду від 28.11.2013р.

Повторно, ФО-П ОСОБА_2 апеляційну скаргу
подано до Київського апеляційного
господарського суду лише 15.01.2014р., що
підтверджується відбитком штемпелю
поштового відділення зв'язку на
конверті, в якому була надіслана
апеляційна скарга, тобто після спливу
більше, ніж 1,5 місяці.

Як вбачається з повторно поданої
апеляційної скарги та заяви про
поновлення строку на апеляційне
оскарження, дані документи датовані 26
грудням 2013 року, що свідчить про те, що
станом на 26.12.2013р. у скаржника була
наявна інформація про хід та результат
розгляду первісної апеляційної скарги,
а тому можливість невідкладного
повторного подання апеляційної скарги
на рішення Господарського суду
Київської області залежала виключно
від волевиявлення самого скаржника,
тобто мала суб'єктивний характер.

Натомість, скаржник крім тверджень в
заяві про поновлення строку на
апеляційне оскарження, не надав
жодного доказу, в порядку статтей 32, 33
ГПК України, які б підтверджували
неможливість невідкладного подання
апеляційної скарги після отримання
ухвали Київського апеляційного
господарського суду від 28.11.2013р.

Отже, всупереч вищезазначених норм
заява скаржника не містить
обґрунтованих посилань, які б свідчили
про наявність обставин, які б
перешкоджали вчасному поданню
апеляційної скарги та не додано
жодного належного та допустимого
доказу, що підтверджував би поважності
пропуску строку на апеляційне
оскарження.

Закон встановлює рівні можливості для
сторін і гарантує їм право на захист
своїх інтересів. Принцип рівності
учасників судового процесу перед
законом і судом є важливим засобом
захисту їх прав і законних інтересів,
що унеможливлює ущемлення будь-чиїх
процесуальних прав. Це дає змогу
сторонам вчиняти передбачені
законодавством процесуальні дії,
реалізовувати надані їм законом права
і виконувати покладені на них
обов'язки. Особи, які беруть участь у
справі, вправі вільно розпоряджатися
своїми процесуальними правами, в тому
числі подавати докази на підтвердження
обставин, на які вони посилаються.

З огляду на те, скаржник не навів жодної
обставини, яка б перешкоджала йому
невідкладно повторно подати
апеляційну скаргу до Київського
апеляційного господарського суду та не
надав жодного доказу в підтвердження
даної обставини, у колегії суддів
відсутні підстави вважати, що
посилання апелянта про направлення
копії апеляційної скарги прокурору, як
на підставу пропущення строку на
апеляційне оскарження, є
обґрунтованими.

Враховуючи вищезазначене, заява про
поновлення строку є такою, що
задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 97 ГПК України апеляційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається апеляційним
господарським судом, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
скарга не приймається до розгляду та
підлягає поверненню скаржнику на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86,
п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення
Господарського суду Київської області
від 07.10.2013р. у справі №911/3548/13 з доданими
документами повернути без розгляду.

2.Копію ухвали апеляційного
господарського суду направити
учасникам провадження.

3.Матеріали справи №911/3548/13 повернути до
Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Т.В. Ільєнок

Г.В. Корсакова