ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви

17.02.14 Справа № 910/2353/14

Суддя господарського суду міста Києва
Головіна К.І., розглянувши заяву і
додані до неї матеріали Публічного
акціонерного товариства "Український
професійний банк" про видачу
виконавчого документа на виконання
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
у справі № 876/13,

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Український
професійний банк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Юнітранс-Агро",

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

про стягнення
заборгованості, зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИВ:

22.01.2014 р. Публічне акціонерне
товариство "Український професійний
банк" звернулось до господарського
суду міста Києва з заявою про видачу
виконавчого документа на виконання
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
у справі № 876/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства "Український
професійний банк" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Юнітранс-Агро", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості,
зобов'язання вчинити певні дії.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до
висновку, що заява Публічного
акціонерного товариства "Український
професійний банк" підлягає поверненню
з огляду на таке.

Заявник просить суд видати виконавчий
документ на виконання рішення Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків у справі
№ 876/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства "Український
професійний банк" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Юнітранс-Агро", ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості,
зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд розглядає справи про
оскарження рішень третейських судів та
про видачу виконавчих документів на
примусове виконання рішень
третейських судів, утворених
відповідно до Закону України "Про
третейські суди".

Згідно ч. 1 ст. 122-7 Господарського
процесуального кодексу України
питання видачі виконавчого документа
на примусове виконання рішення
третейського суду розглядається
господарським судом за заявою особи, на
користь якої прийнято рішення
третейського суду.

Пунктом 6.1.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 р. компетентним судом, до
якого оскаржуються рішення
третейського суду і який здійснює
видачу виконавчого документа, може
бути в розумінні Закону як місцевий
загальний суд, так і місцевий
господарський суд, за місцем розгляду
справи третейським судом.

Відповідно до абз. 2 п. 14 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 10 від 24.10.2011 р. "Про
деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським судам"
необхідно мати на увазі, що ГПК не
передбачено можливості об'єднання в
одне провадження вимог, що підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства. Тому в разі подання
позову, в якому такі вимоги об'єднано,
господарський суд приймає позовну
заяву в частині вимог, що підлягають
розглядові господарськими судами, а в
іншій частині з посиланням на пункт 1
частини першої статті 62 ГПК - відмовляє
у прийнятті позовної заяви. Якщо у
розгляді справи буде встановлено, що
провадження у відповідній частині
порушено помилково, господарський суд
припиняє провадження у справі в цій
частині згідно з пунктом 1 частини
першої статті 80 ГПК.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Частиною 2 ст. 55 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єктами
господарювання є: господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку;
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 24.10.2011 р. "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" господарський
спір підвідомчий господарському суду,
зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта
господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше,
господарських відносин, врегульованих
Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, іншими
актами господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин;

- наявність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення спору
господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо
передбачала б вирішення такого спору
судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з матеріалів поданої
заяви, боржники - фізичні особи ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - не є суб'єктами
господарювання та не можуть бути
сторонами у господарському процесі.

Також з поданої заяви вбачається, що
між вказаними боржниками та банком
виникли не господарські
правовідносини, а цивільні
правовідносини на підставі договору
поруки, а отже, подана заява в цій
частині не підлягає розгляду в
господарських судах України.

Таким чином, суд враховує суб'єктний
склад правовідносин (сторонами є як
фізічні особи, так і юридичні особи),
характер цих правовідносин (солідарна
відповідальність перед заявником), а
тому приходить до висновку, що подана
заява має бути розглянута в порядку
цивільного судочинства.

Частиною 4 ст. 122-1 ГПК України
передбачено, що господарський суд
виносить ухвалу про відмову в
прийнятті заяви з підстав,
передбачених статтею 62 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, ч. 1, ст. 62
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд відмовляє у
прийнятті заяви, якщо спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України.

Враховуючи вищенаведене, заява
Публічного акціонерного товариства
"Український професійний банк" про
видачу виконавчого документа на
виконання рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків у справі № 876/13 про
стягнення заборгованості, зобов'язання
вчинити певні дії не підвідомча
господарському суду, у зв'язку з чим суд
відмовляє у її прийнятті.

На підставі зазначеного, керуючись п. 1
ч. 1 ст. 62, 86, 122-1 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Публічного
акціонерного товариства "Український
професійний банк" про видачу
виконавчого документа на виконання
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
у справі № 876/13.

Повернути заяву з додатками Публічному
акціонерному товариству "Український
професійний банк" про видачу
виконавчого документа на виконання
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
у справі № 876/13.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через
господарський суд м. Києва протягом
п'яти днів з дня її отримання.

Суддя
К.І.
Головіна