ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

24.02.2014
Справа № 910/16173/13

Господарський суд Закарпатської
області у складі колегії суддів:
головуючого судді Ушак І.Г., суддів
Бобрик Г.Й., Мокану В.В., розглянувши
матеріали справи за позовом
„Доппальмайр Зайльбанен Г.м.б.Х." (Doppelmayr
Seilbahnen G.m.b.H.), Рікенбахерштр. 8-10, А-6991,
Вольфурт, п/я 20, Австрія до товариства з
обмеженою відповідальністю „Вішка",
смт. Великий Березний Закарпатської
області про стягнення заборгованості
на суму 246927,62 євро, включаючи суму
основного боргу та 3 % річних (з
урахуванням уточнень та зміни позовних
вимог),

представники сторін:

позивача - Сикалюк Д.Л., представник за
довіреністю;

відповідача - Шелепець М.Т., представник
за довіреністю

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача суми 216744,52
євро, що включає 142000,00 євро -
заборгованості з оплати вартості
монтажних, пусконалагоджувальних
робіт по введенню в експлуатацію
придбаної крісельної канатної дороги
та 74744,52 євро - три відсотки річних за
прострочення виконання зазначеного
зобов'язання, що виникло з умов
зовнішньоекономічного контракту
укладеного сторонами.

Позивач до початку розгляду справи по
суті подав заяву від 16.10.13, за змістом
якої частково змінив предмет позову,
наполягаючи на стягненні з відповідача
основного боргу на суму 142000,00 євро та
штрафних санкцій на суму 65255,29 євро за
умовами контракту, яка відповідно до
приписів ч.ч. 4, 6 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України (ГПКУ)
прийнята судом і предметом спору
визначено зазначені в заяві позовні
вимоги на загальну суму 207255,29 євро.

Заявою від 25.11.13 позивач збільшив
розмір позовних вимог у частині
основного боргу, посилаючись на
з'ясовану у ході судового розгляду
справи відсутність часткової оплати
позивачем вартості робіт, та у зв'язку
з цим - і в частині штрафних санкцій, і
наполягає на стягненні з відповідача
170000,00 євро - основного боргу та 76927,62
євро - штрафних санкцій, що становить
загальну суму позовних вимог 246927,62
євро. Наведене є правом позивача, яке
може бути реалізовано за змістом ст. 22
ГПКУ до винесення рішення суду по
справі, тому предметом спору у даній
справі є позовні вимоги на загальну
суму 246927,62 євро, включаючи основний
борг та штрафні санкції.

Представник позивача у ході судового
розгляду наполягає на задоволенні
позовних вимог у частині основного
боргу, стверджує, що відповідач на
підставі п. 5.2
зовнішньоекономічного контракту та п.
5.1.4 доповнення № 1 до контракту повинен
був сплатити, але не сплатив вартість
монтажних, пусконалагоджувальних
робіт по введенню в експлуатацію
канатної дороги у розмірі 10 % загальної
вартості контракту, що становить 170000,00
євро, у будь-якому разі не пізніше, ніж
через 180 днів після відвантаження
останнього транспорту (14.02.07). При цьому,
вважає, що відсутність комерційного
акту на зазначену суму та акту
прийому-передачі робіт за контрактом у
цілому, підписаного сторонами, про які
як підставу оплати йдеться у наведених
пунктах контракту та доповненнях до
нього, не має значення після спливу 180
днів. Крім того, у ході судового
розгляду обґрунтовуючи позовні вимоги,
представник позивача посилається на
визнання відповідачем спірної
заборгованості, долучивши до
матеріалів справи копії листів на
адресу позивача підписаних
генеральним директором ТОВ „Вішка"
Патріним Юрієм 01.09.2008 № 04-09/08 та 8.04.2012
№ 314.

Стягнення штрафних санкцій з
відповідача позивач обґрунтовує
підпунктом "г" п. 8.3 Генеральних умов
поставки як додатку 6 до контракту,
відповідно до якого продавець вправі
вимагати за прострочення виконання
зобов'язання по оплаті робіт проценти з
боргу з розрахунку 7,5 % понад банківську
ставку встановлену Австрійським
Національним Банком із дня
прострочення.

Відповідач письмовими
поясненнями та його представник у ході
судового розгляду справи усними
поясненнями, не заперечуючи фактичних
обставин щодо придбання у позивача
канатної дороги, заперечує проти
позовних вимог у повному обсязі з
огляду на відсутність заборгованості з
оплати вартості монтажних та
пусконалагоджувальних робіт по
введенню в експлуатацію канатної
дороги через те, що такі роботи
позивачем не здійснювалися. Стверджує,
посилаючись на документи долучені ним
до матеріалів справи, про виконання
робіт відповідачем самостійно та із
залученням до їх виконання
підрядників. Заперечуючи факт
виконання зазначених робіт позивачем,
посилається на відсутність актів
прийому-передачі виконаних робіт за
контрактом та доказів надіслання
позивачем відповідачу для оплати
відповідно до умов договору
комерційного рахунку на суму 170000,00
євро і підписаного сторонами акту
прийому-передачі робіт за контрактом у
цілому.

Представники відповідача у ході
судового розгляду, включаючи Патріна
Ю.Ю., який на протязі з 06.06.08 по 05.11.12
працював на посаді генерального
директора ТОВ „Вішка", заперечують
існування листів від 01.09.2008 № 04-09/08 та
від 8.04.2012 № 314 про визнання
відповідачем спірної заборгованості у
цілому та, зокрема, виконання Патріним
Ю.Ю. підпису на копіях листів поданих
позивачем суду.

У ході судового розгляду за
погодженням сторін була призначена у
справі судова почеркознавча
експертиза для з'ясування питання чи
підпис генерального директора ТОВ
"Вішка" Патріна Ю.Ю. в зазначених
листах, виконаний саме цією особою -
Патріним Ю.Ю. - або ж іншою особою.
Експертиза не була проведена у зв"язку
з відсутністю оригіналів листів, яких
не надали сторони. За змістом п. 1.1
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
експертиз та експертних досліджень
(затверджених наказом МЮ України № 53/5
від 8.10.98 та у редакції чинній станом на
час розгляду справи) для проведення
почеркознавчих досліджень рукописних
записів та підписів надаються
оригінали документів, тому їх
ненадання сторонами у даній справі
унеможливило надання висновку
експерта.

Представники сторін у судовому
засіданні, що відбулося 21.02.14
наполягають на вищенаведених позиціях
по суті спірних відносин та вважають,
що спір може бути вирішений за наявними
у матеріалах справи документами.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, керуючись законом, колегія
суддів дійшла висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог повністю.

При цьому суд виходив з
наступного.

17.07.2006р. сторонами укладено
зовнішньоекономічний контракт № WAA0001026
(далі-контракт), за умовами якого
продавець - позивач у справі -
зобов'язався поставити покупцеві -
відповідачу у справі - крісельну
канатну дорогу, а також здійснити її
проектування, монтажні та
пусконалагоджувальні роботи по
введенню в експлуатацію (далі -
монтажні роботи), а останній
зобов"язався сплатити вартість
обладнання та монтажних робіт на
загальну суму 1700000,00 євро. Відповідно до
додатку 5 до контракту загальна
вартість монтажних робіт становить
170000,00 євро.

Доповненням № 1 до контракту
сторони узгодили умови платежів за
контрактом, зокрема, п. 5.1.4 передбачено
здійснити покупцем сплату 170000,00 євро
на протязі 30 днів після надання
наступних документів: комерційного
акту на загальну суму 170000,00 євро (2
оригінали та 2 копії); акту
прийому-передачі за контрактом у
цілому, підписаного сторонами, але не
пізніше, ніж через 180 днів після
відвантаження останнього транспорту.

У ході судового розгляду встановлено,
що позивач відповідно до умов
контракту на протязі 2006-2007рр. за
міжнародними товарно-транспортними
накладними (CRM) №№ 094884, 089491, 088785, 088786,
088788, 088782, 094826, 091353, 091396, 090944 поставив
обладнання канатної дороги
відповідачеві, який, у свою чергу,
повністю сплатив вартість цього
обладнання. Наведені обставини справи
визнаються сторонами та не потребують
доказування.

Спірні відносини сторін стосуються
оплати вартості монтажних робіт (170000,00
євро), які за умовами контракту
зобов'язався здійснити продавець -
позивач у справі.

Суду не надано позивачем документів,
які б підтверджували виконання ним
монтажних робіт та прийняття таких
робіт відповідачем у порядку
передбаченому контрактом, а саме,
шляхом підписання сторонами
комерційного акту на загальну суму
170000,00 євро та акту прийому-передачі за
контрактом у цілому; не надано також
документів, що підтверджували б
надіслання зазначених актів
відповідачеві як підставу для
здійснення оплати. За таких обставин
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача вартості монтажних робіт
не можуть вважатися обґрунтованими,
оскільки не доведено належними та
допустимими доказами факт виконання
позивачем зазначених монтажних робіт
за приписами ст.ст. 33, 34 ГПКУ щодо того,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на наведені приписи
процесуального законодавства не
можуть бути визнані належними та
допустимими доказами на підтвердження
факту визнання відповідачем спірної
заборгованості подані суду в копіях
листи від 01.09.2008 № 04-09/08 та від
8.04.2012 № 314, достовірність яких
заперечують представники відповідача,
включаючи Патріна Ю.Ю., який у
зазначений час працював на посаді
генерального директора ТОВ „Вішка".
Твердження позивача про одержання
зазначених листів через електронну
пошту та існування їх в оригіналах
лише в електронній формі судом не може
бути прийнято до уваги через ненадання
їх суду на електронних носіях та з
огляду на те, що відправниками цих
листів значаться особи, які не є їх
автором - Патріним Ю., як стверджується
позивачем. Суду не надано доказів
уповноваження цим автором інших осіб
як посередників на відправлення та
передавання електронних документів
позивачеві відповідно до ст. 10 Закону
України „Про електронні документи та
електронний документообіг".

Суд не приймає до уваги твердження
позивача про обов'язок відповідача
сплатити вартість монтажних робіт
після спливу 180 днів з дня
відвантаження останнього транспорту
(14.02.07) у будь-якому разі, навіть за
відсутності підписаних сторонами
актів прийому-передачі робіт, з огляду
на умови контракту, згідно яких
обов'язку відповідача по оплаті
кореспондується та передує обов'язок
позивача з виконання монтажних робіт.

За приписами ст.ст. 11, 14 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори; цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства; особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

Отже, оскільки позивачем не доведено
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
по стягненню з відповідача вартості
монтажних робіт, такі вимоги не
підлягають задоволенню судом. При
цьому суд приймає до уваги, що
відповідачем доведено долученими до
матеріалів справи документами,
зокрема, Актом робочої комісії про
готовність закінченого будівництвом
об'єкта - пасажирської підвісної
канатної дороги - для пред'явлення
державній приймальній комісії від 6.03.08,
Актом державної приймальної комісії
про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта від
8.04.08, що монтажні роботи на об'єкті
здійснювалися не позивачем, а ТОВ
«Компанія «Стройінвестсервіс» як
генеральним проектувальником та
генеральним підрядником.

За таких обставин, не підлягають
задоволенню також похідні позовні
вимоги в частині стягнення штрафних
санкцій нарахованих позивачем за
прострочення виконання зобов'язань.

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського
процесуального кодексу України
судові витрати за розгляд даної справи
належить покласти на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
1, 4-3, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Дане рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржено до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку передбаченому цим же кодексом.
Повний текст рішення складено 03.03.2014

Головуючий суддя
Ушак І.Г.

Суддя
Бобрик Г.Й.

Суддя
Мокану В.В.