ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014 р.
Справа № 917/2443/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О., при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши
матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк", м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Логіка", м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк",
м.Харків

про стягнення 167 713,34 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Шубак М.І. - представник
(довіреність №48.2-08д/88/13 від 12.07.2013р.);

від відповідача не з'явився;

від третьої особи не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді, клопотання про
технічну фіксацію судового процесу від
сторін не надходили. В судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: Ухвалою господарського
суду Полтавської області від 16.01.2014р.
справу № 917/2443/13 за позовом Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Логіка" за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" про стягнення 167 713,34 грн., з
яких 66 169,81 грн. заборгованість за
кредитом, 4 824,88 грн. пеня за несвоєчасне
повернення кредиту, 90
098,15 грн. заборгованість за відсотками,
5 910,55 грн. пеня за несвоєчасне
повернення відсотків, 661,70 грн. комісія,
48,25 грн. пеня за несвоєчасне погашення
комісії, в порядку ст.17 ГПК України
направлено для розгляду до
господарського суду Львівської
області.

Ухвалою суду від 22.01.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 12.02.2014р.

Ухвалою суду від 12.02.2014р. розгляд справи
відкладено на 26.02.2014р., з підстав
наведених в даній ухвалі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, просив позов задоволити з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого
представника в судове засідання
повторно не забезпечив, вимог ухвал
суду від 22.01.2014р. та 12.02.2014р. не виконав,
причин неявки та невиконання вимог
ухвали суду не повідомив.

Станом на день розгляду спору від
відповідача повернувся поштовий
конверт без вручення його адресату із
довідкою поштового відділення про
відсутність адресата за вказаною
адресою. Ухвала суду від 22.01.2014р.
направлялася відповідачу на адресу,
вказану у позовній заяві, зокрема:
вул.Шкільна, буд.10, м.Кременчук,
Полтавська область, 39625.

Слід зазначити, що крім того, ухвали
суду від 22.01.2014р. та 12.02.2014р. надсилались
відповідачу і на адресу, яка вказана у
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 30.12.2013р. за №17887193,
а саме: 79000, Львівська область, м.Львів,
Сихівський район, вул.Чукаріна, буд. 6.

Проте, ні поштові повідомлення про
вручення відповідачу ухвал суду від
22.01.2014р. та 12.02.2014р. за вказаною адресою,
ні поштові конверти без вручення його
адресату на адресу суду не надходили.

Факт надсилання відповідачу ухвал суду
від 22.01.2014р. та 12.02.2014р. на адресу вказану
у витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців підтверджується
реєстрами канцелярії суду на
відправлення рекомендованої з
повідомленням кореспонденції: №52 від
23.01.2014р. та №150 від 13.02.2014р. та
узгоджується з позицією Вищого
господарського суду України
викладеною у п.п.3.9.1. п.3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 26.12.2011, № 18 із змінами та
доповненнями "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Відтак, суд виконав умови
Господарського процесуального кодексу
України щодо належного повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи. До повноважень господарських
судів не віднесено встановлення
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій.

Інші адреси відповідача, крім вказаної
у позовній заяві та у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, ні позивачу,
ні суду невідомі.

Станом на 26.02.2014р. від відповідача
відзив, клопотання, заяви, докази
витребувані судом на адресу суду не
надходили.

Третя особа явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечила, нормативно та
документально обґрунтоване пояснення
по суті спору не подала, належним чином
була повідомлена про дату, час та місце
розгляду спору, що підтверджується
реєстром № 148 на відправлення
рекомендованої з повідомленням
кореспонденції за 13.02.2014р.

Слід зазначити, що ухвалами суду від
22.01.2014р. та 12.02.2014р. явка третьої особи не
визнавалась обов'язковою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ст.75
ГПК України при відсутності
представників відповідача та третьої
особи за наявними у ній матеріалами,
яких достатньо для вирішення спору по
суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази та заслухавши пояснення
представника позивача, суд,-

встановив:

16.09.2008р. між Акціонерним комерційним
Інноваційним банком "УкрСиббанк"
(правонаступник АТ "УкрСиббанк",
перейменований у ПАТ "УкрСиббанк") та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Логіка" (позичальник) було
укладено кредитний договір №0
(надалі - кредитний договір), згідно
умов якого банк зобов'язується надати
позичальнику, а позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
банку кредит у формі поновлювальної
кредитної лінії в національній валюті
України в сумі ліміту кредитної лінії,
що дорівнює 145 000,00 грн. (сто сорок п'ять
тисяч) у порядку і на умовах, визначених
цим договором.

За умовами п.1.2.2. кредитного договору
позичальник у будь-якому випадку
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі в терміни, встановлені
графіком погашення кредиту (додаток №1
до договору), якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення кредиту, встановлений на
підставі додаткової угоди сторін або
до вказаного терміну (достроково)
відповідно до умов розділу 11 цього
договору на підставі будь-якого з
п.п.2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11, 7.4. договору.

Позичальник зобов'язується повернути
основну суму кредиту та сплачувати
плату за користування кредитом у
вигляді процентів, комісій, а також
сплатити штрафні санкції та здійснити
інші грошові платежі згідно умов
договору на рахунок №593 в АКІБ
«УкрСиббанк».

За умовами п.1.3. та п.1.3.1. кредитного
договору плата за кредит (під терміном
«плата за кредит» в цьому договорі
розуміються як проценти, так і комісії).
За користування кредитними коштами з
16.09.2008р. по 16.11.2008р. процентна ставка
встановлюється у розмірі 22,5 % річних. За
користування кредитними коштами після
16.11.2008р. процентна ставка
встановлюється у розмірі 24,5 % річних,
якщо інша процентна ставка не буде
встановлена у відповідності до умов
цього договору та/або додаткових угод
до договору.

Згідно п.1.3.2. договору за користування
кредитними коштами понад встановлений
договором термін встановлюється
процентна ставка у подвійному розмірі
від ставки, що діє для строкової суми
основного боргу на дату виникнення
такого прострочення. Такий розмір
процентної ставки застосовується до
всієї простроченої суми основного
боргу позичальника за договором.

Відповідно до п.1.3.4. кредитного
договору нарахування процентів за цим
договором здійснюється щомісяця, в
останній робочий день поточного
місяця, методом факт/360 відповідно до
вимог нормативно-правових актів
Національного банку України та чинного
законодавства України. Період
нарахування процентів згідно умов
цього договору починається з дня
фактичного надання кредитних коштів,
якщо умовами п.п.1.3.2, 1.3.3., 9.2. договору не
передбачено іншу дату початку
нарахування процентів, а в наступному -
з першого календарного дня поточного
місяця, і закінчується останнім
календарним днем поточного місяця.

Відповідно до п.1.3.5. кредитного
договору позичальник зобов'язується
сплачувати проценти у строк - 01 по 10
число (включно) кожного місяця,
наступного за тим, за який були
нараховані банком такі проценти за
користування кредитом.

Згідно п.1.3.6. кредитного договору
позичальник сплачує банку комісію за
надання кредиту у розмірі 1,50 (одна ціла
п'ять десятих) процентів від суми
ліміту кредитної лінії.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору
цільове призначення (мета) кредиту:
поповнення обігових коштів.

Згідно графіку погашення кредиту, який
є додатком № 1 до кредитного договору
та його невід'ємною частиною,
відповідач повинен повернути надані
йому кошти повністю до 15.09.2011р.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між Акціонерним
комерційним Інноваційним банком
"УкрСиббанк" (правонаступник АТ
"УкрСиббанк") (іпотекодержатель) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Логіка" (іпотекодавець) було
укладено договір іпотеки №0/З
(нерухомого майна) від 16.09.2008р. (надалі -
договір іпотеки), за умовами якого,
іпотекодавець передає в іпотеку
іпотекодержателю наступне нерухоме
майно (надалі - предмет іпотеки):
житлова нерухомість, а саме,
однокімнатна квартира, що знаходиться
за адресою: м.Запоріжжя. вул.Перемоги,
буд.85 б, кв.23 та належить іпотекодавцю
на праві власності на підставі
договору міни, посвідченого приватним
нотаріусом Запоріжського міського
нотаріального округу Кияницею Н.В.
29.07.2008р. за реєстровим № 4012,
зареєстрованого в Державному реєстрі
правочинів 29.07.2008р. за номером 3050152.
Загальна площа предмета іпотеки
становить 27,86 м кв.

ПАТ "УкрСиббанк" свої зобов'язання по
кредитному договору виконало повністю,
перерахувало відповідачу кредитні
кошти у розмірі 145 000,00 грн., що
підтверджується меморіальним ордером
№ прим.1 від 19.09.2008р.

08.12.2011р. між Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" (продавець) та
Публічним акціонерним товариством
"Дельта Банк" (покупець) було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами (надалі - договір
купівлі-продажу), згідно умов якого з
урахуванням положень цього договору та
відповідно до них, продавець цим
погоджується продати (відступити)
права вимоги за кредитами та передати
їх покупцеві, а покупець цим
погоджується придбати права вимоги за
кредитами та прийняти їх та сплатити
ціну купівлі.

Відповідно до п.2.3. договору
купівлі-продажу права вимоги за
кредитами переходять від продавця до
покупця (надалі - передача) та з
урахуванням інших зобов'язань продавця
та покупця, викладених у цьому
договорі, зобов'язання продавця
передати права вимоги за кредитами
покупцеві є виконаним з моменту
підписання продавцем та покупцем акту
приймання-передачі прав вимоги за
кредитами у дату закриття.

На виконання вказаного договору
19.12.2011р. між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ
"Дельта Банк" підписано акт
приймання-передачі прав вимоги за
кредитами, який зазначено в договорі
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08.12.2011р.

У зв'язку з тривалим невиконанням
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором по сплаті суми
кредиту та відсотків за його
користування, позивач (ПАТ "Дельта
Банк") 27.09.2013р. надіслав відповідачу
претензію (вих. №30.4-08/8885/13) з вимогою
виконати у мови кредитного договору.
Проте, відповідач залишив дану
претензію без відповіді та
задоволення.

Відповідач й надалі не виконує умови
кредитного договору щодо повернення
заборгованості та відсотків за
користування кредитними коштами, у
зв'язку з чим позивач просить стягнути
з відповідача 167 713,34 грн., з яких 66 169,81
грн. заборгованість за кредитом, 4 824,88
грн. пеня за несвоєчасне повернення
кредиту, 90 098,15 грн. заборгованість за
відсотками, 5 910,55 грн. пеня за
несвоєчасне повернення відсотків,
661,70 грн. комісія, 48,25 грн. пеня за
несвоєчасне погашення комісії.

При прийнятті рішення суд виходить із
наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України
визначено, що відповідно до ст.6 цього
Кодексу сторони є вільні в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК
України).

Як вбачається з матеріалів справи, АТ
"УкрСиббанк" (позичальник) свої
зобов'язання по кредитному договору
виконав повністю, перерахував
відповідачу кредитні кошти в сумі 145
000,00 грн., що підтверджується
меморіальним ордером № прим.1 від
19.09.2008р.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

За умовами п.1.3. та п.1.3.1. кредитного
договору плата за кредит (під терміном
«плата за кредит» в цьому договорі
розуміються як проценти, так і комісії).
За користування кредитними коштами з
16.09.2008р. по 16.11.2008р. процентна ставка
встановлюється у розмірі 22,5 % річних. За
користування кредитними коштами після
16.11.2008р. процентна ставка
встановлюється у розмірі 24,5 % річних,
якщо інша процентна ставка не буде
встановлена у відповідності до умов
цього договору та/або додаткових угод
до договору.

Згідно п.1.3.2. договору за користування
кредитними коштами понад встановлений
договором термін встановлюється
процентна ставка у подвійному розмірі
від ставки, що діє для строкової суми
основного боргу на дату виникнення
такого прострочення. Такий розмір
процентної ставки застосовується до
всієї простроченої суми основного
боргу позичальника за договором.

Відповідно до умов кредитного договору
відповідач брав на себе зобов'язання
своєчасно сплачувати кошти отримані в
кредит, але порушив зобов'язання з
повернення кредитних коштів у строки,
встановлені кредитним договором.

Згідно п.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

ПАТ "Дельта Банк" отримав право вимоги
до відповідача на підставі укладеного
08.12.2011р. з ПАТ "УкрСиббанк" договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами.

Факт передачі продавцем (ПАТ
"УкрСиббанк") права вимоги за кредитним
договором №0 покупцеві (ПАТ
"Дельта Банк"), підтверджується актом
приймання-передачі прав вимоги за
кредитами підписаним між сторонами
19.12.2011р.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Станом на 09.09.2013р. у відповідача існує
заборгованість за кредитом в сумі
66 169,81 грн., заборгованість за
відсотками за кредитом в сумі 90 098,15 грн.
та 661,70 грн. заборгованості по
комісії.

Згідно ст.193 ГК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України, ст.202 Господарського кодексу
України зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.

За умовами ч.1 ст.625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. При
цьому пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу
України кореспондуються із приписами,
встановленими Господарським кодексом
України.

Так у відповідності із ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, які визначаються обліковою
ставкою НБУ за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно п.7.1. кредитного договору за
порушення позичальником термінів
повернення кредиту та/або процентів за
кредит та/або комісій, встановлених
договором, банк має право вимагати від
позичальника, а позичальник при цьому
зобов'язаний сплатити банку додатково
до плати за кредит пеню з розрахунку 24%
річних від суми зазначеної
простроченої заборгованості (суми
кредиту та/або процентів по кредиту
та/або комісій), розрахованої за кожен
день прострочення платежу, включаючи
день сплати заборгованості, за методом
«факт/360», але в будь-якому випадку
такий розмір пені може перевищувати
розмір, встановлений чинним
законодавством України.

Як вбачається із розрахунку пені
позивач, при її нарахуванні правомірно
взяв до уваги обмеження розміру пені
визначеного Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
врахував положення ч.6 ст.232 ГК України
щодо порядку нарахування пені.

За несвоєчасне повернення кредиту, за
несвоєчасне повернення відсотків та за
несвоєчасне погашення комісії позивач
нарахував відповідачу 4 824,88 грн. пеню за
несвоєчасне повернення кредиту, 5 910,55
грн. пеню за несвоєчасне повернення
відсотків та 48,25 грн. пеню за
несвоєчасне погашення комісії, які
правомірно підлягають стягненню з
відповідача.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідач не виконав належним чином
свої зобов'язання по кредитному
договору, заборгованість в
добровільному порядку не сплатив,
заходів щодо погашення заборгованості
не вжив, своїм правом на захист не
скористався, позовних вимог не
спростував, відтак позовні вимоги, з
врахуванням вищенаведених правових
норм, є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №80632808 від 15.11.2013р.
на суму 3 354,27 грн., який відповідно до
ст.49 ГПК України, підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.11, 512, 514, 525, 549, 599, 610-612, 625,
627-629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.174, 193,
230-232 ГК України, ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Консалтингова
компанія "Логіка" (79000, Львівська
область, м.Львів, Сихівський район,
вул.Чукаріна, буд. 6; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" (01133, м.Київ,
вул.Щорса, 36-Б; ) 66 169,81
грн. заборгованості за кредитом, 4 824,88
грн. пені за несвоєчасне повернення
кредиту, 90 098,15 грн. заборгованості за
відсотками, 5 910,55 грн. пені за
несвоєчасне повернення відсотків, 661,70
грн. комісії, 48,25 грн. пені за
несвоєчасне погашення комісії та 3 354,27
грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішення в законної сили, в порядку
ст.116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

5. Згідно ст.87 ГПК України повне рішення
та ухвали надсилаються сторонам,
прокурору, третім особам, які брали
участь в судовому процесі, але не були
присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 28.02.2014р.

Суддя
Сухович Ю.О.