КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2014 р. Справа№ 925/1483/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Новікова М.М.

секретар
Євдокимов В.О.

за участю представників

від позивача: Горянін А.О. - дов. №
804/09-03 від 04.02.2014р.;

від відповідача: 1) Гусаченко Н.С. - дов.
№ 03/398 від 11..02.2014р.;

2) Гітман Л.Б. - дов. № 03/398
від 11.02.2014р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні апеляційну

скаргу Черкаського обласного
територіального відділення

Антимонопольного комітету
України

на рішення Господарського суду
Черкаської області

від 28.11.2013 р.

у справі № 925/1483/13 (суддя Потапенко
В.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства „Черкасиобленерго"

до Черкаського обласного
територіального відділення

Антимонопольного комітету
України

про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 28.11.2013 р. у
справі № 925/1483/13 позов задоволено
повністю. Визнано протиправним та
скасовано рішення адміністративної
колегії Черкаського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15 липня 2013 року № 47 по справі № 03-21-10/13.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Черкаське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Господарського суду
Черкаської області від 28.11.2013 р. у
справі № 910/11513/13 скасувати повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
20.01.2014 р. апеляційну скаргу Черкаського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
передано для розгляду головуючому
судді Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014 р. у
справі № 925/1483/13 у складі колегії
суддів: головуючий суддя Мартюк А.І.,
судді: Зубець Л.П., Новіков М.М.
апеляційну скаргу Черкаського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийнято до провадження та призначено
розгляд справи на 13.02.2014 р.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
рішення Господарського суду
Черкаської області від 28.11.2013 р. у
справі № 925/1483/13 скасувати та прийняти
нове рішення, яким в позові відмовити.

Представник позивача проти доводів
апеляційної скарги заперечував, просив
рішення Господарського суду
Черкаської області від 28.11.2013 р. у
справі № 925/1483/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

04.03.2013 до Черкаського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
надійшла заява Черкаського
художньо-технічного коледжу щодо
вимоги ПАТ "Черкасиобленерго" замінити
лічильники "Меркурій 230" на "НІК - 2303".

Відповідно до частини першої статті 37
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" у разі виявлення ознак
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції, в тому числі,
наслідків такого порушення, органи
Антимонопольного комітету України
приймають розпорядження про початок
розгляду справи.

Розгляд справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції починається з прийняттям
розпорядження про початок розгляду
справи та закінчується прийняттям
рішення у справі (стаття 35 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції").

Адміністративна колегія Черкаського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
розглянувши подання 1-го відділу
досліджень та розслідувань „Про
ознаки вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції публічним акціонерним
товариством „Черкасиобленерго"
розпорядженням від 04.04.2013 року № 27-РК
постановила розпочати розгляд справи
за ознаками вчинення порушення ПАТ
„Черкасиобленерго" законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченого пунктом 2 статті 50,
частиною першою статті 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку постачання електричної енергії у
межах Черкаської області, де
розташовані належні ПАТ
"Черкасиобленерго" місцеві (локальні)
електромережі, що можуть призвести до
ущемлення інтересів споживачів, та
було б неможливим за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Збирання і аналіз доказів доручено
першому відділу досліджень і
розслідувань.

У зв'язку з цим рішенням
адміністративної колегії Черкаського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15 липня 2013 року № 47 по справі № 03-21-10/13
визнано ПАТ "Черкасиобленерго" таким,
що у 2012 році займало монопольне
становище на ринку послуг з постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом у територіальних
(географічних) межах Черкаської
області, де розташовані діючі місцеві
(локальні) електромережі товариства та
не мало жодного конкурента.

Також, визнано дії ПАТ
"Черкасиобленерго", що полягали у
рекомендаціях, встановленні та
прийнятті до комерційного обліку
лічильників електроенергії "Меркурій
230", які не враховують реактивну
електроенергію, порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченого пунктом 2
статті 50, частиною першою статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку послуг
з постачання електричної енергії за
регульованим тарифом у територіальних
(географічних) межах Черкаської
області, де розташовані діючі місцеві
(локальні) електромережі Товариства, що
можуть призвести до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку.

За вчинення порушення, зазначеного в
пункті 2 цього рішення, згідно з
частиною другою статті 52 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції", накладено на ПАТ
"Черкасиобленерго" штраф у розмірі 68 000
гривень та зобов'язано ПАТ
"Черкасиобленерго" усунути у
двомісячний строк з дня отримання
цього рішення порушення законодавства
про захист економічної конкуренції
щодо Черкаського художньо-технічного
коледжу, про що повідомлено
територіальне відділення.

Як встановлено судом першої інстанції,
ПАТ "Черкасиобленерго" здійснює
ліцензовану діяльність на території
Черкаської області щодо передачі та
постачання електричної енергії
місцевими (локальними)
електромережами, що відповідає
статутній діяльності товариства та
вимогам Закону України "Про
електроенергетику".

Справою № 03-21-10/13 порушено за заявою
Черкаського художньо-технічного
коледжу, який вважає незаконними
рекомендації ПАТ "Черкасиобленерго"
замінити лічильник "Меркурій - 230" на
лічильник "НІК-2303".

У рішенні про початок розгляду справи
від 04.04.2013 року та поданні про попередні
висновки від 08.05.2013 року у справі №
03-21-10/13 йшлося про визнання дій ПАТ
"Черкасиобленерго", які полягають в
рекомендаціях споживачу замінити
електролічильники Меркурій 230 АМ на
електролічильник НІК-2303 в термін до
13.03.2013 року порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", органи Антимонопольного
комітету України розпочинають розгляд
справи про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції за
заявами суб'єктів господарювання,
громадян, об'єднань, установ,
організацій про порушення їх прав
внаслідок дій чи бездіяльності,
визначених цим Законом як порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Як встановлено судом першої інстанції,
в ході розгляду справи було з'ясовано,
що вищезазначені рекомендації є
правомірними, що підтверджено листом
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики від 07 червня 2013 року №
831/26/47-13.

Згідно ст. 49 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" розгляд
справи про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції
підлягає закриттю без прийняття
рішення по суті, якщо: справа не
підлягає розгляду в Антимонопольному
комітеті України, його територіальному
відділенні; не встановлено відповідача
або його місцезнаходження; відповідача
- юридичну особу ліквідовано; вже
розглянуто чи розглядається органами
Антимонопольного комітету України
справа з тих же підстав щодо того
самого відповідача; не доведено
вчинення порушення; є інші підстави,
передбачені законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
замість закриття справи, відповідач
прийняв оскаржуване рішення про
визнання порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції зовсім
інших дій позивача, про які не йдеться
ні в скарзі, ні в рішенні про початок
розгляду справи, а ні в попередніх
висновках - дій, що полягали у
рекомендаціях, встановлення та
прийняття до комерційного обліку
лічильників електроенергії "Меркурій
230". Зазначене порушення не було
предметом скарги коледжу і відносно
даного факту відповідачем не
розпочинався розгляд справи ні за
скаргою споживача, а ні за власною
ініціативою.

При цьому розподіл електричної енергії
(передачі електричної енергії
місцевими (локальними) електромережами
відноситься до діяльності суб'єктів
природних монополій (ст. 5 Закону
України "Про природні монополії"), а
постачання електричної енергії
належить до суміжних ринків (ст. 6
Закону України "Про природні
монополії").

В ліцензійних умовах здійснення
підприємницької діяльності з
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом, затверджених
Постановою НКРЕ від 13 червня 1996 року №
15/1, до обов'язків ліцензіата не
віднесені питання, пов'язані із
забезпеченням обліку електричної
енергії. Разом з тим, саме на ліцензіата
із передачі електричної енергії
місцевими (локальними) електричними
мережами, покладені обов'язки, які
стосуються обліку електричної енергії
(п.п. п.п. 3.8, 3.9 Ліцензійних Умов та
Правил здійснення підприємницької
діяльності з передачі електричної
енергії місцевими (локальними)
електромережами, затверджені
Постановою НКРЕ від 13 червня 1996 року №
15).

Відповідач в оскаржуваному рішенні дії
ПАТ "Черкасиобленерго", що полягали у
рекомендаціях встановлення та
прийнятті до комерційного обліку
лічильників електроенергії "Меркурій
230", які не враховують реактивну
електроенергію, визнано порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку послуг
з постачання електричної енергії за
регульованим тарифом, у територіальних
(географічних) межах Черкаської
області, де розташовані діючі місцеві
(локальні) електромережі Товариства, що
можуть призвести до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку.

При цьому, як вірно зазначено судом
першої інстанції в рішенні
відповідачем не наведено
обґрунтованого висновку, що
взаємовідносини сторін, пов'язані із
встановленням і прийняттям до
комерційного обліку лічильників
електричної енергії, відбуваються саме
на ринку постачання електричної
енергії за регульованим тарифом.

В оглядовому листі Вищого
господарського суду України від 22
жовтня 2008 року №01-8/634 "Про деякі питання
вирішення спорів, пов'язаних із
застосуванням конкурентного
законодавства" зазначено, що в рішенні
у справі про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції
зазначаються, зокрема, дії, які сторони
повинні виконати або від яких
утриматися, та строк виконання рішення.

Також, дана вимога до рішення викладена
у п. 32 Правил розгляду заяв і справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, затверджених
розпорядженням АМКУ від 19 квітня 1994
року № 5 (надалі по тексту - Правила).

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, пункт 4 оскаржуваного
рішення не відповідає вимогам Правил
та висновкам ВГСУ, оскільки не містить
конкретних дій, необхідних для
усунення порушення законодавства про
захист економічної конкуренції.

Відповідачем згідно пункту 3
оскаржуваного рішення накладено на
позивача штраф у розмірі 68 000 гривень.

На обов'язок відповідача при
визначенні розміру штрафу враховувати
загальні засади юридичної
відповідальності вказують положення ч.
2 статті 52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", які
передбачають дискреційні повноваження
відповідача у визначенні конкретного
розміру штрафу, положення другого
речення абзацу другого частини другої
статті 52 Закону, згідно з яким розмір
штрафу може бути збільшений до
потрійного розміру незаконно
одержаного прибутку (тобто, що
покарання має бути пропорційне
характеру порушення і забезпечувати
каральні і превентивні функції),
положення частини четвертої статті 52
Закону, які закріплюють принцип
індивідуалізації порушення, положення
частини п'ятої статті 6 Закону, які
вказують на необхідність врахування
поведінки порушника під час
розслідування Антимонопольним
комітетом справи про порушення.

Окрім того, пунктом 32 Правил розгляду
заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції прямо встановлює, що у
рішенні наводяться мотиви рішення,
зазначаються встановлені органом
Комітету обставини справи з посиланням
на відповідні докази. Під час вирішення
питання про накладення штрафу у
резолютивній частині рішення
вказується розмір штрафу, при цьому
мають наводитися достатні аргументи,
які стали критерієм для встановлення
відповідної суми штрафу.

Як встановлено судом першої інстанції
Єдиним аргументом, наведеним в
оскаржуваному рішенні при визначенні
розміру штрафу, є те, що позивачем
порушення не визнано.

Частиною 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що рішення про
застосування штрафу прийнято при
неповному з'ясуванні всіх обставин,
необхідних для визначення розміру
штрафу та навпаки, відповідач
неправильно врахував невизнання
позивачем порушення, як обтяжуючу
обставину, оскільки позивачем не
допускалось порушення яке є предметом
розгляду у справі.

Обставини, викладені скаржником в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду
Черкаської області від 28.11.2013 р. у
справі № 925/1483/13 прийнято з повним та
всебічним дослідженням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга скаржника
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Черкаського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду Черкаської
області від 28.11.2013 р. у справі № 925/1483/13 -
без змін.

2. Матеріали справи № 925/1483/13 повернути
до Господарського суду Черкаської
області.

3. Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду протягом
двадцяти днів у встановленому законом
порядку.

Головуючий суддя
А.І. Мартюк

Судді
Л.П. Зубець

М.М. Новіков