ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р.
Справа № 914/2779/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Малех І. Б.

суддів
Желіка М. Б.

Костів Т. С.

за участю представників:

від позивача - Поліщук Л.В.,

від відповідача - Ковтунов І.А.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Львівтрансгаз", № 333/6 від 04.02.2014р.

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 03.02.2014р. про
відмову в задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Львівтрансгаз" про відстрочку
виконання рішення суду від 06.08.2013р.
(суддя Деркач Ю.Б.)

у справі № 914/2779/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнафт-Львів", м.Львів

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Львівтрансгаз", м.Львів

про: стягнення заборгованості на суму
518275,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду
Львівської області від 03.02.2014р. в
справі №914/2779/13, в задоволенні
заяви Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз" в особі філії
"Управління магістральних
газопроводів "Львівтрансгаз" про
відстрочку виконання рішення суду від
06.08.2013р. відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою,
позивач, ПАТ Укртрансгаз" в особі філії
"Управління магістральних
газопроводів "Львівтрансгаз", подав
апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу господарського суду Львівської
області від 03.02.2014р. в справі
№914/2779/13скасувати та прийняти нову,
якою відстрочити на три роки виконання
рішення господарського суду
Львівської області від 06.08.2013 року по
справі № 914/2779/13. При цьому апелянт,
зазначає, що на даний час на
підприємстві склалися такі обставини,
що ускладнюють виконання рішення.
Зокрема, відповідач вказує на те, що ПАТ
"Укртрансгаз" є складовою нафтогазової
галузі - галузі економіки України, яка
разом з іншими галузями забезпечує
пошук, розвідку та розробку родовищ
нафти і газу, транспортування,
переробку, зберігання і реалізацію
нафти, газу та продуктів їх переробки.
Відповідач здійснює суспільно-важливу
і стратегічну функцію по своєчасному й
безперебійному забезпеченню суб'єктів
господарювання та соціальної сфери
України природним газом. Кредиторська
заборгованість відповідача за
договірними зобов'язаннями з третіми
особами становить суму в розмірі 11 638 020
тис. грн., а сплата суми в розмірі 528 640,58
грн. за твердженням відповідача може
призвести до часткової дестабілізації
функціонування філії УМГ
"Львівтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", яке
щомісяця несе чималі затрати для
забезпечення безпечного та належного
функціонування Єдиної
газотранспортної системи України, в
тому числі, на придбання природного
газу на виробничо-технологічні витрати
для подальшого транспортування
природного газу споживачам України та
до країн Європи. Відповідач
зобов'язаний щомісяця відраховувати
значні суми, що підлягають обов'язковій
сплаті до Державного бюджету України
та державних цільових фондів, що є
важливим елементом формування їх
доходної частини, а також для виплати
заробітної плати працівниками ПАТ
"Укртрансгаз". В рамках міжнародних
угод, укладених між ПАТ "Укртрансгаз" та
іноземними банками, з метою
модернізації газотранспортної системи
України та впровадження сучасних
технологій, відповідачем були залучені
для цього необхідні кредитні ресурси в
розмірі 1 000 000 000 грн. та 90 800 000 доларів
США. Відтак, відповідач вважає, що
негайне виконання рішення у справі
№914/2779/13 може призвести до таких
негативних наслідків, як: вилучення
грошових коштів з господарського
обігу; виникнення дефіциту оборотних
активів; зниження ділової активності
підприємства; неможливість здійснення
своєчасних розрахунків за поточними
господарськими операціями; суттєво
погіршення фінансово-економічного
положення ПАТ "Укртрансгаз".

Позивач в свою чергу подав відзив, в
якому зазначив, що тривале невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором купівлі-продажу №,
поставило ТОВ "Юнафт-Львів" у вкрай
важке становище, оскільки для
закупівлі переданого боржнику товару,
позивач отримав кредит у ЦФ ПАТ
„Кредобанк", за який щомісячно
сплачуються значні суми. Крім того,
загальний розмір кредиторської
заборгованості ТОВ "Юнафт-Львів" станом
на 01.01.2014р. становить 1211700,00грн., у
зв'язку із чим розмір боргу відповідача
в сумі 518275,08грн. є вкрай значним для
товариства, а неотримання цієї суми в
найближчий час поставить ТОВ
"Юнафт-Львів" на межу банкрутства.

Відповідач в судовому засіданні
підтримав доводи апеляційної скарги,
просив ухвалу суду першої інстанції
скасувати, а апеляційну скаргу
задоволити. Позивач в свою чергу
заперечив доводи апеляційної скарги, з
мотивів викладених у відзиві на неї.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
давши належну оцінку доводам та
запереченням, які містяться в
апеляційній скарзі, заслухавши
пояснення представників сторін в
судовому засіданні, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що ухвалу
господарського суду першої інстанції
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення з наступних
підстав.

Рішенням господарського суду від 06.08.2013
р. у справі № 914/2779/13 позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнафт-Львів"
задоволено та вирішено стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Львівтрансгаз" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Юнафт-Львів" 493 793,58 грн. основного
боргу, 24 481,50 грн. 3% річних та 10 365,50 грн.
судового збору.

На виконання рішення суду від 06.08.2013р.
господарським судом Львівської
області видано наказ № 914/2779/13 від
19.08.2013р.

05.11.2013р. Львівським апеляційним
господарським судом винесено
постанову, відповідно до якої рішення
господарського суду Львівської
області від 06.08.2013р. у справі №914/2779/13
залишено без змін.

25.11.2013р. Франківським відділом
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження ВП №40904313 на виконання
наказу від 06.08.2013р.. у справі №914/2779/13,
виданого господарським судом
Львівської області.

15.01.2014р. постановою Вищого
господарського суду України - рішення
господарського суду Львівської
області від 06.08.2013р. та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013р. у
справі №914/2779/13 залишено без змін.

14.01.2014р. на адресу господарського суду
Львівської області надійшла заява №
115/6 від 14.01.2014 р. (вх. № 86/14 від 14.01.2014р.)
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Львівтрансгаз" про відстрочку
виконання рішення суду від 06.08.2013 р. у
справі № 914/2779/13 терміном на 3 роки.

Відповідно до вимог ст. 121 ГПК України,
при наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Також, підставою для розстрочки
виконання рішення суду можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк, встановлений
господарським судом. Вказана заява
розглядається за правилами ГПК
України, тому заявник повинен надати
докази наявності обставин, що
передбачені ст. 121 ГПК України.

Крім того, у п. 7.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.12 № 9 „Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України",
зазначено, що підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому, слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд на
підставі статті 121 Господарського
процесуального кодексу України має
право за заявою сторони, державного
виконавця, за поданням прокурора чи
його заступника або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Вказана частина статті визначає
процесуальну можливість вирішення
питань, пов'язаних із проблемами, що
виникають під час виконання рішення
господарського суду. У процесі
виконання рішення ймовірне виникнення
обставин, що ускладнюють виконання чи
роблять його неможливим.

Таким чином, в основу судового акту про
надання, зокрема, відстрочки виконання
рішення суду, має бути покладений
обґрунтований висновок про наявність
обставин, що ускладнюють чи роблять
неможливим його виконання. З цією
метою, під час вирішення питання про
розстрочку виконання рішення, суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси обох сторін, їх фінансовий
стан, ступінь вини відповідача у
виникненні спору, наявність
інфляційних процесів у економіці
держави та інші обставини справи.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Заявником, як до суду першої інстанції
так і до апеляційної інстанції не було
подано будь-яких доказів на
обґрунтування розстрочки виконання
рішення суду, не підтверджено жодних
обставин, які б перешкоджали чи
унеможливлювали виконання рішення
суду. Наведені у заяві про відстрочку
виконання рішення суду обставини не
свідчать про неможливість виконання
рішення суду, також службова записка,
долучена до апеляційної скарги не може
бути належним доказом важкого
фінансового становища відповідача.

Як вірно зазначив суд першої інстанції,
значне протермінування виконання
відповідачем своїх зобов'язань істотно
порушує права та інтереси позивача.

Крім того, доводи відповідача колегією
до уваги не приймаються, оскільки
кредиторська заборгованість також не
звільняє відповідача від виконання
зобов'язань щодо оплати за поставлений
товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного
кодексу України юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями.

Відповідач як юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями за Договором
купівлі-продажу № від 14.09.2011р. і
така відповідальність не може
ставитися у залежність від дій чи
бездіяльності будь-яких третіх осіб.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
заявником не доведено підставності
задоволення заяви про відстрочку
виконання рішення, не надано суду
належних та допустимих доказів про
наявність інших обставин ніж ті, що
досліджені в ході судових засідань,
оскільки згідно із ст. ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Львівтрансгаз" - відмовити.

2. Ухвалу господарського суду
господарського суду Львівської
області від 03.02.2014р. в справі №914/2779/13 -
залишити без змін.

3. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному
порядку.

4. Матеріали справи направити на
адресу місцевого господарського
суду.

Повний текст постанови виготовлений
25.02.2014 р.

Головуючий суддя
Малех І. Б.

Суддя
Желік М. Б.

суддя
Костів Т. С.