ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.02.2014 р.
Справа № 905/56/14

за позовом: Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Донецьк

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Маріуполь
Донецької області

про стягнення 13544,43 грн.

Суддя господарського суду Донецької
області О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу
за

участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - дов.

від відповідача: не з'явився.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернувся з позовом в якому
просить суд стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 12930,00 грн. боргу
та 614,43 грн. пені, а всього 13544,43
грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що
зобов'язання за договором ним були
виконані у повному обсязі, але в
порушення умов договора відповідач за
виконані роботи та поставлене
обладнання розрахувався частково, тому
виник борг, а за прострочку його оплати
нарахована пеня відповідно до п. 3.3
договора.

Відповідач відзиву по справі не
надав, у судові засідання, які
відбулись 22.01.2014 р., 03.02.2014 р. та в
останнє засідання 12.02.2014 р. ні він або
його представник не з'явились. Про час і
місце судових засідань відповідач був
повідомлений належним чином, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи та пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

18.05.2013 р. між сторонами був
укладений договір № 1805-р, відповідно до
п. 1.1 якого позивач (Продавець)
зобов'язався поставити відповідачеві
(Покупцю) автомобільні холодильні
установки «TERMOLIFE» і здійснити роботи по
термоізоляції фургону.

Строк виконання робіт становить 2
календарних дня на 1 автомобіль з
моменту надання автомобілів за адресою
виконання робіт: м. Донецьк, вул.
Тупулева, 17. (п. 1.2 договора).

Пунктом 6.3 договора сторони
передбачили, що у випадках,
не передбачених договором, вони
керуються діючим цивільним
законодавством.

За правовою природою укладений
договір є договором підряду і підпадає
під правове регулювання глави 61
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Строк дії договора встановлений з
моменту його підписання сторонами і
діє до 31.12.2013 р. (п. 5.1 договора).

У специфікації до договора сторонами
передбачено найменування обладнання
та перелік робіт, їх кількість та
загальна вартість в сумі 22930,00
грн.

Позивач зазначає, що відповідачем
проведена оплата за договором в сумі
10000,00 грн., а тому залишок несплаченої
суми становить 12930,00 грн.

Несплачену суму позивач просить
стягнути з відповідача як
заборгованість внаслідок порушення
ним договірних зобов'язань з оплати.

Суд вважає позовні вимоги
недоведеними з огляду на наступне.

В договорі не обумовлений порядок
прийому - здачі робіт, а тому сторони
мають керуватися нормами цивільного
законодавства, як то обумовлено у
п. 6.3 договора.

За приписами ст. 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Відповідно до ст. 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

В ухвалах суду від 22.01.2014 р. та від
03.02.2014 р. суд зобов'язував позивача
надати акт прийомки - передачі
виконаних робіт (докази виконання
робіт за договором), але ухвала не
виконана, затребуваний акт не наданий.

Акт прийому - передачі автомобіля від
18.05.2013 р., який наданий позивачем не може
вважатися належним доказом виконання
зобов'язань передбачених у п. 1.1
договора, оскільки не містить переліку
встановленого обладнання, переліку
робіт, їх вартості та автомобіль за цим
актом прийнятий невідомою особою без
належних повноважень.

Таким чином факт виконання позивачем
зобов'язань з поставки обладнання та
його встановлення на автомобіль не
доведений.

Порядок здійснення розрахунків
передбачений сторонами у п. 3.2 договора
і полягає у наступному.

Покупець здійснює оплату у розмірі 25
%, що становить 5732,50 грн. від вартості
змонтованого обладнання і виконаних
робіт - по факту виконання робіт.

Оплата у розмірі 75%, що становить 17197,50
грн. від вартості змонтованого
обладнання і виконаних робіт
здійснюється впродовж 90 календарних
днів - згідно наступному графіку
платежів:

до 20.06.2013 р. - 5732,50 грн.; до 20.07.2013 р. - 5732,50
грн. та до 20.08.2013 р. - 5732,50 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Враховуючи, що факт виконання робіт
позивачем не доведений, у відповідача
не виникли зобов'язання щодо їх оплати.

Посилання позивача на часткову
оплату робіт жодним документом
не підтверджено.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем, належними та допустимими
доказами не доведений суду факт
порушення його прав, а тому позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84-85
Господарського процесуального кодексу
України, на підставі ст. 526 Цивільного
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Донецьк у позові
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Маріуполь Донецької області про
стягнення 13544,43 грн. - відмовити.

У засіданні суду оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили через
десять днів після підписання повного
тексту.

Суддя
О.В. Овсяннікова

Повний текст рішення підписаний 14.02.2014
р.

Надруковано 3 прим:

1 прим.-позивачу

1 прим.-відповідачу

1 прим-господарському суду Донецької
області

Вик. О.В. Фомін

Тел. 381-91-20