м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23998/13 10.02.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ГЕЙМСОФТ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"

про стягнення 329.165,14 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Давидова Д.О. - за довіреністю
від 06.12.2013 № б/н;

відповідача: Баулін А.О. - за
довіреністю від 02.12.2013 № б/н.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ГЕЙМСОФТ" звернулося
до Господарського суду міста Києва із
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" про
стягнення з останнього заборгованості
в сумі 329.165,14 грн, з яких: 316.378,02 грн -
основна заборгованість; 10.389,54 грн - пеня
та 2.397,58 грн - 3 % річних.

Суть спору: товариство з обмеженою
відповідальністю "ГЕЙМСОФТ" свої
позовні вимоги мотивує тим, що
товариством з обмеженою
відповідальністю "1С МУЛЬТИМЕДІА
УКРАЇНА", на виконання своїх обов'язків
за укладеним між останнім та
товариством з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"
договору від 01.04.2012 року № 0104/12,
поставив останньому товар на суму
663.652,84 грн, проте, відповідач отриманий
ним товар оплатив на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "1С МУЛЬТИМЕДІА
УКРАЇНА" частково в сумі 347.274,82 грн.

02 грудня 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "1С
МУЛЬТИМЕДІА УКРАЇНА" та товариством з
обмеженою відповідальністю "ГЕЙМСОФТ"
укладено договір, за умовами якого
позивач набув права вимоги від
відповідача виконання останнім
грошових зобов'язань за договором від
01.04.2012 року № 0104/12 та Додатком № 1 до
нього, а також штрафних санкції за
прострочення відповідачем виконання
зобов'язання щодо оплати отриманого
товару. Про відступлення права вимоги
відповідача повідомлено листом від
30.12.2013.

Таким чином, з урахуванням наведених
обставин, позивачем заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 329.165,14 грн.

Відповідач, скориставшись своїм
правом, наданим ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України, надав
суду відзив, яким відхилив позов
повністю з тих підстав, що відповідача
повідомлено про відступлення права
вимоги за договором від 02.12.2013 без
додержання умов, встановлених у
договорі від 01.04.2012 року № 0104/12, а саме
не за 10 днів до укладання договору
відступлення права вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.12.2013 прийнято позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "ГЕЙМСОФТ" до
розгляду та порушено провадження у
справі № 910/23998/13.

У судовому засіданні 10.02.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних
представників сторін даної справи по
суті спору та дослідивши наявні докази
у матеріалах даної справи,
Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "1С МУЛЬТИМЕДІА
УКРАЇНА" (далі - постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"
(далі - покупець) укладено
господарський договір поставки від 01
квітня 2012 року № 0104/12 (далі - Договір).

З предмету Договору вбачається, що
постачальник зобов'язується
передавати у власність покупця, а
останній приймати та оплачувати на
умовах і в порядку, визначених
Договором та додатками до нього, товар
в асортименті, кількості, вказаними у
специфікації, яка підписана і
скріплена печатками сторін і є
невід'ємною частиною Договору (п. 2.1
Договору).

У відповідності до п.п. 7.6, 7.6.1, 7.6.2, 7.6.3
Договору покупець здійснює розрахунки
за отриману партію товару на умовах
відстрочення платежу на таких умовах:

- якщо предметом партії поставки товару
є примірники аудіовізуального твору,
фонограми, відеограми, комп'ютерні
програми, бази даних, покупець оплату
такого товару протягом 360 календарних
днів з дати поставки;

- якщо предметом партії поставки товару
є відеоігрові приставки, покупець
здійснює оплату такого товару протягом
9 календарних днів з дати поставки;

- якщо предметом партії поставки є
аксесуари до відеоігр, покупець
здійснює оплату такого товару протягом
9 календарних днів з дати поставки.

Пунктом 10.4 Договору визначено, що у
випадку порушення покупцем строків
оплати, останній несе відповідальність
у вигляді пені у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діє у момент на момент
сплати пені, за кожен день
прострочення.

Також, 01 квітня 2012 року між сторонами
Договору підписано специфікацію, яка є
Додатком № 1 до Договору (далі - Додаток
№ 1), та у якій сторони визначили
асортимент товару та його загальну
вартість, яка складає 800.000,00 грн.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю "1С МУЛЬТИМЕДІА
УКРАЇНА" та товариством з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"
договір за своєю правовою природою є
договором поставки.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 названої Статті).

Приписом ст. 655 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Так, товариство з обмеженою
відповідальністю "1С МУЛЬТИМЕДІА
УКРАЇНА", на виконання своїх
зобов'язань за Договором та на його
умовах, поставило, а товариство з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" отримало товар
загальною вартістю 663.652,84 грн.
Наведений факт підтверджується такими
видатковими накладними: від 12.07.2012 № 401
на суму 52.466,10 грн, від 27.07.2012 № 434 на суму
279.558,54 грн та товарно-транспортною
накладною від 27.07.2012 № 434, від 20.08.2012 № 479
на суму 188.817,00 грн, від 26.09.2012 № 563 на суму
59.900,00 грн і від 04.10.2012 № 587 на суму 82.911,20
грн. Вказані видаткові та
товарно-транспортна накладні
підписані уповноваженими особами
відповідача та скріплені відбиками
його печатки (засвідчені копії
наведених документів наявні у справі, а
їх оригінали оглянуто судом у судовому
засіданні).

У подальшому, 02 грудня 2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю "1С МУЛЬТИМЕДІА
УКРАЇНА", як первісним кредитором, та
товариством з обмеженою
відповідальністю "ГЕЙМСОФТ", як новим
кредитором, (далі - позивач) укладено
договір відступлення права вимоги
(далі - Договір відступлення права
вимоги), у відповідності до п. 1.1 якого
первісний кредитор відступає, а
позивач набуває право вимоги, належне
первісному кредиторові на підставі
договорів, визначених у п. 1.2 Договору
відступлення права вимоги і укладених
між останнім та товариством з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" (далі - відповідач).

Згідно п. 1.2 Договору відступлення
права вимоги позивач одержує право
замість первісного кредитора вимагати
від відповідача сплати грошових коштів
за договором поставки від 01.04.2012 № 0104/12
та Додатком № 1.

Пунктом 1.3 Договору відступлення права
вимоги передбачено, що до позивача
переходить право на стягнення штрафних
санкцій за порушення відповідачем
договору поставки від 01.04.2012 № 0104/12.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу
України встановлено, що кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного
кодексу України правочин щодо заміни
кредитора у зобов'язанні вчиняється у
такій самій формі, що і правочин, на
підставі якого виникло зобов'язання,
право вимоги за яким передається
новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом
(стаття 514 ЦК України).

04 грудня 2013 року первісним кредитором
(постачальником за Договором)
надіслано відповідачеві лист від
03.12.2013, яким первісний кредитор
повідомив відповідача про
відступлення права вимоги позивачеві
за Договором та Додатку № 1 до нього.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок невиконання
відповідачем обов'язку, встановленого
пунктами 7.6, 7.6.1, 7.6.2, 7.6.3 Договору. Станом
на момент вирішення даного спору по
суті, відповідачем виконано грошове
зобов'язання за Договором частково, а
саме останнім оплачено товариству з
обмеженою відповідальністю "1С
МУЛЬТИМЕДІА УКРАЇНА" отриманий товар
на суму 347.274,82 грн. Таким чином,
заборгованість відповідача за
Договором складає 316.378,02 грн, що
водночас підтверджується актом звірки
взаємних розрахунків, здійсненого
сторонами Договору станом на 06.11.2013, та
який підписаний останніми та скріплено
відбитками їх печаток (засвідчена
копія названого акту наявна у справі, а
його оригінал оглянуто судом у
судовому засіданні).

Таким чином, з урахуванням наведених
вище обставин, позивачем, на підставі
Договору відступлення права вимоги,
заявлено позовну вимогу про стягнення
з відповідача заборгованості в сумі
347.274,82 грн.

Крім того, враховуючи, що у
правовідносинах сторін має місце
допущене з боку відповідача порушення
у його зобов'язанні за Договором,
позивачем заявлено позовну вимогу про
застосування до відповідача
господарської санкції у вигляді пені в
сумі 10.389,54 грн, на підставі п. 10.4
Договору та п. 1.3 Договору відступлення
права вимоги, а також вимогу про
застосування відповідальності,
передбаченої ст. 625 ЦК України, а саме
про стягнення з відповідача 3 % річних в
сумі 2.397,58 грн.

Відповідач проти позову заперечив з
тих підстав, що останнього повідомлено
про відступлення права вимоги за
договором від 02.12.2013 із порушеннями
умов, визначених у п. 13.11 Договору від
01.04.2012 року № 0104/12, яким передбачено, що
постачальник має право уступати,
продавати, передавати у заставу право
вимоги за Договором, попередивши про це
відповідача письмово за 10 днів.

Відповідач 14.01.2014 надіслав продавцеві
лист від 03.01.2014 № 3/14, згідно із яким
відповідач заперечив проти
відступлення права вимоги і, водночас,
зазначив, що у зв'язку із порушенням
продавцем порядку повідомлення
відповідача про відступлення права
вимоги, останній вважає, що цесія є
такою, що не відбулася.

З урахуванням наведеного, відповідач
вважає, що перехід права вимоги згідно
договору від 02.12.2013 суперечить ст. 512
Цивільного кодексу України.

Однак, наведені вище заперечення
відповідача судом відхиляється з
огляду на таке.

Частиною 3 ст. 512 Цивільного кодексу
України унормовано, що кредитор у
зобов'язанні не може бути замінений,
якщо це встановлено договором або
законом.

Виходячи з п. 13.11 Договору від 01.04.2012
року № 0104/12, то його умовами заборону
відступлення третім особам права
вимоги від відповідача виконання
останнім його обов'язку за вказаним
договором не встановлено, навпаки,
передбачено право продавця на передачу
таких вимог, а також визначено порядок
повідомлення відповідача про вчинення
цесії. При цьому, суд зазначає, що
пунктом 13.11 Договору від 01.04.2012 року №
0104/12 не передбачено такої умови, що
порушення порядку повідомлення
продавцем відповідача про
відступлення вимог третій особі тягне
за собою позбавлення права продавця на
вчинення цесії, крім того, відступлення
продавцем право вимоги за Договором
від 01.04.2012 року № 0104/12 новому
кредиторові не ставиться у залежність
від згоди відповідача на здійснення
такого правочину.

Водночас суд зазначає, що у
відповідності до положень ч. 2 ст. 516
Цивільного кодексу України ризик
настання несприятливих наслідків у
зв'язку із неповідомленням боржника
про заміну кредитора у зобов'язанні,
несе новий кредитор, а відповідач, у
свою чергу, згідно із приписом,
встановленим ч. 2 ст. 692 Цивільного
кодексу України, а також пунктами 7.6,
7.6.1, 7.6.2, 7.6.3 Договору від 01.04.2012 року №
0104/12, зобов'язаний виконати своє
грошове зобов'язання, яке виникло на
підставі вказаного Договору.

Отже, виходячи з викладених вище
обставин та наявних у матеріалах даної
справи доказів, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню повністю з
урахуванням такого.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України унормовано, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження
щодо факту погашення відповідачем
перед позивачем основної
заборгованості в сумі 347.274,82 грн, яка
утворилася внаслідок прострочення
оплати поставлено товару за договором
поставки від 01.04.2012 року № 0104/12,
сторонами судового процесу суду не
надано.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується і
відповідача, який повинен був довести
належними засобами доказування факт
відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Отже, з урахуванням всіх обставин
справи та в їх сукупності, факт
наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем належним
чином доведений, документально
підтверджений і в той же час
відповідачем не спростований, відтак,
суд дійшов висновку, що позовна вимога
про стягнення з відповідача основної
заборгованості в сумі 347.274,82 грн
підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Поряд з цим, ч.ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного
кодексу України унормовано, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання, а
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, оскільки відповідач не виконав
своє грошове зобов'язання у строк,
встановлений Договором, заявлені
позовні вимоги про стягнення з
відповідача пені в сумі 10.389,54 грн та 3 %
річних в сумі 2.397,58 грн є правомірними
та такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі, за розрахунками
позивача, які, у свою чергу, перевірені
і визнані судом вірними.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" (04119,
м. Київ, Шевченківський район, вул.
Дорогожицька, буд. 1; ідентифікаційний
код 35625082, з будь-якого його рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконавчого провадження) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ГЕЙМСОФТ" (03087, м.
Київ, Солом'янський район, вул.
Народного Ополчення, буд. 17;
ідентифікаційний код 38887674, на будь-який
його рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконавчого
провадження) основного заборгованість
в сумі 347.274,82 (триста сорок сім тисяч
двісті сімдесят чотири) грн 82 коп.; пеню
в сумі 10.389,54 (десять тисяч триста
вісімдесят дев'ять) грн 54 коп.; 3 % річних
в сумі 2.397,58 (дві тисячі триста
дев'яносто сім) грн 58 коп.; витрати по
сплаті судового збору в сумі 6.583,31
(шість тисяч п'ятсот вісімдесят три) грн
31 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17 лютого 2014
року.

Суддя
С.В. Балац