ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р.
Справа № 917/2179/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя
Ільїн О.В. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Голозубовій О.І.

за участю представників сторін:

позивача - Крат А.В., дов. №01-11/4350 від
16.04.2013 року

відповідача - Ярмоленко Є.П., дов. №2 від
13.01.2014 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.№320П/1-35)
на ухвалу господарського суду
Полтавської області від 15 січня 2013 року
у справі №917/2179/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Полтаваобленерго», м.
Полтава,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карпатигаз», м. Київ,

про викладення неузгоджених положень у
первісній редакції позивача,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство «Полтаваобленерго»
звернувся до господарського суду
Полтавської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карпатигаз»,
відповідача, про викладення
неузгоджених положень договору № 2665
від 02.08.13 р. у первісній редакції
позивача.

Відповідачем було надано суду
клопотання № 16511 від 19.11.2013 року про
направлення справи за підсудністю за
місцезнаходженням відповідача до
господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 15 січня 2013 року
у справі №917/2179/13 (суддя Киричук О.А.)
матеріали справи №917/2179/13 надіслано за
підсудністю до господарського суду м.
Києва.

Позивач з ухвалою місцевого
господарського суду не погодився та
подав до Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить ухвалу господарського
суду Полтавської області від 15 січня 2013
року у справі №917/2179/13 скасувати, а
справу №917/2179/13 направити до
господарського суду Полтавської
області для розгляду по суті.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що
обов'язок апелянта з надання послуг з
приєднання за договором про приєднання
до електричних мереж №2665 від 02.08.2013 є
за своєю суттю первинним по відношенню
до обов'язків відповідача, які є
похідними, а тому, виходячи зі змісту
частини 1 статті 15 ГПК України, дана
справа має розглядатися за
місцезнаходженням позивача, тобто
господарським судом м. Полтави.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014 року
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Бондаренко В.П., суддя Ільїн О.В.,
суддя Россолов В.В.) апеляційну скаргу
відповідача було прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду на 10.02.2014 року на 12:45 год.

Представник позивача у судовому
засіданні 10.02.2014 року підтримав
апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому
засіданні 10.02.2014 року проти її доводів
заперечував, вважає оскаржувану ухвалу
законною та обгрунтованою, просить
залишити її без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом при прийнятті
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а ухвалу
господарського суду першої інстанції
слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи та було
вірно встановлено місцевим
господарським судом, 23 вересня 2013 року
позивач у відповідності до статті181
Господарського кодексу України та
пункту 3.1.2 Правил приєднання
електроустановок до електричних мереж
(затверджених постановою НКРЕ №32 від
17.01.2013) надав ТОВ "Карпатигаз" проект
договору про приєднання до
електричних мереж №2665 від 02.08.2013 (далі
договір).

Згідно з умовами договору позивач бере
на себе зобов'язання надати
відповідачу послуги з приєднання та
підключення до електричних мереж, а
відповідач - своєчасно оплатити
вартість наданих послуг, виконати
вимоги технічних умов №56/2665 від 02.08.2013,
а також виконати інші обов'язки,
передбачені пунктом 3.2 Договору.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було підписано договір з
протоколом розбіжностей, про що
позивача повідомлено листом від 09.10.2013
(отриманий позивачем 10.10.2013).

При цьому, позивач відмовився погодити
окремі пропозиції відповідача щодо
замін умов договору.

Таким чином, сторонами залишились
неузгодженими окремі положення
договору, у зв'язку з чим позивач
звернувся до господарського суду
Полтавської області з позовом про
викладення неузгоджених положень
договору № 2665 від 02.08.13 р. у первісній
редакції позивача.

Як вірно зазначив господарський суд
першої інстанції, характер договірних
взаємовідносин між сторонами за
договором про приєднання до
електричних мереж №2665 від 02.08.2013
свідчить про те, що його предмет
полягає у забезпеченні позивачем
приєднання електроустановок об'єкта
відповідача шляхом будівництва та/або
реконструкції, технічного
переоснащення та введення в
експлуатацію електромереж зовнішнього
електропостачання від місця
забезпечення потужності до точки
приєднання відповідно до схеми
зовнішнього електропостачання і
проектної документації та здійсненні
підключення об'єкта відповідача до
електромереж на умовах цього Договору.

При цьому, як зазначає позивач, який
заперечував проти заяви відповідача
про передачу даної справи за
підсудністю до господарського суду м.
Києва, згідно з положеннями пункту З.1.2.
Правил приєднання електроустановок до
електричних мереж (затверджених
постановою НКРЕ №32 від 17.01.2013) та пункту
2.1. Методики розрахунку плати за
приєднання електроустановок до
електричних мереж (затвердженої
постановою НКРЕ №115 від 12.02.2013)
зобов'язання з надання першого етапу
послуг з приєднання об'єкта
відповідача до електромереж
(підготовка та видача технічних умов)
виникло у позивача ще до моменту
укладення договору внаслідок
реалізації відповідачем свого права на
звернення з приводу приєднання до
електропостачання.

А тому, на думку позивача, обов'язок
позивача з надання послуг з приєднання
є за своєю суттю первинним по
відношенню до обов'язків відповідача,
які є похідними.

Тому, оскільки позивач є стороною за
договором, зобов'язання якої є
первісним, а його місцезнаходження
підпадає під територіальну
юрисдикцію Господарського суду
Полтавської області, позивач вважає, що
відсутні підстави для передачі даної
справи на розгляд до Господарського
суду м. Києва.

У відповідності до статті 15
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), справи у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні господарських
договорів, справи у спорах про визнання
договорів недійсними розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь другої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплатити гроші тощо.

Справи у спорах, що виникають при
виконанні господарських договорів та з
інших підстав, а також справи про
визнання недійсними актів
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 17 ГПК України
якщо справа не підсудна даному
господарському суду, матеріали справи
надсилаються господарським судом за
встановленою підсудністю.

Відповідно до умов проекту договору
про приєднання до електричних мереж №
2665 від 02.08.2013 року позивач бере на себе
зобов'язання надати відповідачу
послуги з приєднання та підключення до
електричних мереж, а відповідач
зобов'язується своєчасно оплатити
вартість наданих послуг, а також
виконати зобов'язання, передбачені
пунктом З.2. Договору.

Таким чином, зі змісту вказаного
договору, зобов'язаною за цим
договором є кожна із сторін, а тому
місцевий господарський суд цілком
вірно зазначив, що підстави для
розгляду справи за місцезнаходженням
позивача на підставі частини 1 статті 15
ГПК України відсутні та правомірно
застосував частину 2 цієї статті,
направивши справу для розгляду за
місцезнаходженням відповідача.

Отже, колегія суддів погоджується із
висновком місцевого господарського
суду про необхідність надсилання
матеріалів справи до господарського
суду міста Києва за місцезнаходженням
відповідача.

Посилання позивача у суді першої
інстанції та в апеляційній скарзі на
те, що він є стороною за договором,
зобов'язання якої є первинним по
відношенню до зобов'язань відповідача,
на думку колегії суддів, не можуть
вважатися обгрунтованими, так як
стаття 15 ГПК України не містить
застережень щодо необхідністі
встановлення моменту виникнення у
сторін відповідних зобов'язань чи
існування таких зобов'язань станом на
момент подання позову та не ставить
застосування частини 1 цієї статті в
залежність від того, зобов"язання якої
із сторін є первинним по відношенню до
зобов"язання іншої сторони.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що місцевий господарський суд,
приймаючи оскаржувану ухвалу, повністю
дослідив обставини, які мають значення
для справи, правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для скасування
вказаної ухвали відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 15, 17, 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті
103, статтями 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Полтавської області від 15 січня 2013 року
у справі №917/2179/13 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 17.02.2014
року.

Головуючий суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Россолов В.В.