ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" лютого 2014 р.
Справа № 918/1920/13

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Качура А.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Рівне

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго", м. Рівне

про скасування рішення

Представники:

Від позивача : ОСОБА_3 (договір про
надання правової допомоги б/н від 30.12.2013
року);

Від відповідача : Іванов Ю.М.
(довіреність №190 від 26.12.2013 року);

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених
статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено
відповідно до статті 811 ГПК України.

Обставини справи.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач, підприємець) звернулася
до господарського суду Рівненської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" (далі - відповідач,
товариство) про скасування рішення про
застосування оперативно-господарської
санкції. В прохальній частині позовної
заяви позивач просить: визнати акт про
порушення № R044770 від 20.11.2013 р. складений
представниками відповідача недійсним;
скасувати рішення комісії Корецької
дільниці товариства по розгляду актів
про порушення Правил користування
електроенергією, оформлене протоколом
№ 114 від 03.12.2013 р., на підставі якого
застосовано санкцію про донарахування
підприємцю вартості необлікованої
енергії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
оперативно-господарська санкція
застосована відповідачем на підставі
рішення комісії по розгляду актів
порушення Правил користування
електричною енергією оформленого
протоколом № 114 від 03.12.2013 р. без
дотримання вказаних Правил, при
перевірці пломб перед початком робіт
по заміні лічильника ніяких претензій
щодо їх цілісності не було, приміщення
щитової де знаходився лічильник було
опломбоване, а тому доступ до
лічильника був неможливий.

У позові також зазначено, що під час
складення акту про порушення лічильник
вже був демонтований та замінений на
інший та перебував поза межами місця,
де відбувалось оформлення акту про
порушення. Огляд заміненого
лічильника, щодо наявності пломб та їх
відповідності не проводився.

В судових засіданнях представник
позивача підтримав позовні вимоги.

21.01.2014 р. відповідачем через канцелярію
суду було подано відзив на позовну
заяву, в якому товариство проти
задоволення позовних вимог заперечило
(а.с.32-34). В обґрунтування заперечень
відповідач зазначив, що
оперативно-господарська санкція, яку
просить скасувати позивач, була
застосована у зв'язку із виявленням у
позивача порушень Правил користування
електричною енергією. Вказує, що після
складання акта про порушення
представник підприємця самовільно без
згоди працівників відповідача,
порушуючи Правила користування
електричною енергією щодо не
перешкоджання заміні засобів обліку
та забезпеченню безперешкодного
доступу до розрахункових засобів
обліку електричної енергії, що
встановлені на об'єктах споживача для
візуального та автоматизованого
зняття показів обліку, не надав (викрав)
засіб обліку - лічильник типу "Меркурій
- 230" № 09025471.

В судових засіданнях представник
відповідача заперечення на позов
підтримав, а також зазначав, що у
зв'язку з тим, що представник
підприємця не погодився з порушенням
зафіксованим в акті, такий факт
пошкодження пломб повинен був
встановлюватись експертизою, однак у
зв'язку з ненаданням (викраденням)
лічильника експертиза не проводилась.

Дослідивши в судовому засіданні
матеріали справи, перевіривши копії
документів на їх відповідність
оригіналам, заслухавши пояснення
присутніх представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України
"Про електроенергетику" та пункту 5.1.
Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
від 31.07.1996 року № 28 (далі-Правила),
споживання електроенергії можливе
лише на підставі договору з
енергопостачальником.

02.10.2012 р. між Публічним акціонерним
товариством "АЕС Рівнеобленерго"
(відповідач змінив назву на ПАТ
"Рівнеобленерго"), як постачальником, та
підприємцем, як споживачем, було
укладено Договір про постачання
електричної енергії № 270046516
(далі-Договір, а.с.20-25).

Відповідно до пункту 1 Договору
постачальник (відповідач) продає
електричну енергію споживачу
(позивачу) для забезпечення потреб
електроустановок споживача, з
дозволеною потужністю 150,0 кВт, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
Договору.

Вказаний договір підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений їх печатками.

Згідно пункту 2.1. Договору під час
виконання умов цього договору, а також
вирішення всіх питань, що не обумовлені
цим договором, сторони зобов'язуються
керуватися чинним законодавством
України та Правилами.

Відповідно до пункту 3.1.4. Договору,
постачальник (відповідач) має право
вимагати відшкодування збитків,
завданих постачальнику внаслідок
порушення споживачем (позивачем) умов
цього Договору.

Згідно пункту 4.2.3. Договору, споживач
(позивач) сплачує постачальнику
(відповідачу) вартість недоврахованої
електроенергії, розраховану виходячи
із приєднаної потужності
струмоприймачів та кількості годин їх
використання відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 р. № 562, за тарифами, що діяли
протягом споживання електричної
енергії з порушенням (далі - Методика), у
разі таких дій споживача:

самовільного внесення змін у схеми
обліку електроенергії;

пошкодження засобів обліку
електроенергії, втручання в їх роботу,
зняття пломб з засобів обліку;

споживання електроенергії поза
засобами обліку;

інших умов, визначених Методикою.

Суд звертає увагу, що положення пункту
4.2.3. Договору, який визначає
відповідальність споживача та
встановлює оперативно-господарську
санкцію, що може бути застосована до
споживача, як до сторони договору,
мають відсилочний характер та
посилаються на Методику та Правила.

Судом встановлено, що 20.11.2013 р.
уповноваженими представниками
відповідача проведено заміну
лічильника № 09025471 на лічильник № 0197050
на об'єкті позивача, що розташований за
адресою: м. Корець, вул. Радянська, 29, та
складено акт збереження пломб, що
встановлені на новому лічильнику №
0197050 (а.с.18).

В цей же день 20.11.2013 р. представниками
відповідача складено акт про порушення
№ R 004770 (далі - Акт). Акт підписано
чотирма представниками відповідача.
Представник позивача від підпису
відмовився (а.с.54).

Відповідно до Акту, за результатами
перевірки встановлено, що позивач при
користуванні електричною енергією за
адресою: м. Корець, вул. Радянська, 29
порушив пункт 6.40 Правил, що полягало у
втручанні в роботу лічильника № 09025471,
відсутності пломб Держспоживстандарту
та встановлення на їх місці пломб
невідомого зразка.

У пункті 2 даного Акту зазначено, що
встановлені пломби про повірку приладу
обліку - невідомого зразка. У пункті 3
Акту відображені результати
проведення вимірів параметрів схеми
електропостачання споживача на дату
його складення.

Також у Акті зафіксовано, що паспортні
дані струмоприймачів позивачем не
надані. Час роботи струмоприймачів
протягом доби у Акті не відображено
(пункт 5 Акту).

Прилад обліку по якому виявлено
порушення знятий, замінений та
вилучений споживачем (пункт 9 Акту).

Інформація щодо направлення приладу
обліку на експертизу в Акті відсутня.

Водночас представник позивача - ОСОБА_4
з актом не погодився та відмовився від
підпису, що підтверджується
відповідною відміткою в цьому
документі.

Відомості про проведення експертизи
лічильника № 09025471 щодо втручання в
його роботу та відповідності відбитків
на контрольних поверхнях пломб з
лічильника позивача, зразкам пломб
Держповірки, в матеріалах справи
відсутні.

03.12.2013 р. комісією відповідача з
розгляду актів про порушення Правил
було прийнято рішення, оформлене
протоколом № 114, про нарахування
позивачу згідно з пунктом 2.1 Методики
по договірній потужності за період з
21.05.2013 р. по 20.11.2013 р. обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачем Правил.
При цьому, вказано, що обсяг не
облікованої електроенергії складає 40029
кВт/год, а її вартість становить 49389 грн.
41 коп. У протоколі зазначено, що
споживач з рішенням комісії не
погодився, оскільки втручання в роботу
лічильника та пошкодження пломб з його
сторони не було.

Разом з тим у протоколі № 114 зазначено,
що експертиза приладу обліку на
проводилась.

Пунктом 6.40. Правил передбачено, що у
разі виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики.

Пунктом 6.41 Правил передбачено, що у
разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень, в
якому, зокрема, мають бути зазначені
зміст виявленого порушення із
посиланням на відповідні пункти цих
Правил та вихідні дані, необхідні та
достатні для визначення обсягу
недоврахованої електричної енергії
та/або суми завданих споживачем
збитків.

Тільки належно оформлений акт
відповідно до пункту 6.42 Правил є
підставою для визначення обсягу
недоврахованої електричної енергії
згідно зазначеної Методики.

Вказана Методика застосовується на
підставі акту порушень, складеного з
урахуванням вимог Правил, у разі,
зокрема, виявлення порушення
цілісності пломб, цілісності
пломбувального матеріалу, на якому
встановлені пломби (дріт, кордова нитка
тощо), порушення цілісності гвинтів, на
яких закріплено пломбувальний
матеріал, фальсифікації тавр про
повірку засобів обліку, тавр
електропередавальної організації,
тавр інших заінтересованих сторін,
відбитки яких нанесені на пломби
(пошкодження пломб), або відсутності
пломб на розрахункових засобах обліку
в місцях, указаних в акті про
пломбування, складеному в порядку,
визначеному Правилами (підпункт 1
пункту 1.2 Методики).

Згідно підпункту 2.1.1. пункту 2.1.
Методики, вона застосовується на
підставі акта порушень, складеного з
урахуванням вимог Правил, та в разі
виявлення, зокрема такого порушення
Правил: порушення цілісності пломб,
цілісності пломбувального матеріалу,
на якому встановлені пломби (дріт,
кордова нитка тощо), порушення
цілісності гвинтів, на яких закріплено
пломбувальний матеріал (далі -
порушення пломб), або відсутності на
приладах обліку пломб з відбитками
тавр про повірку приладів обліку (за
умови наявності акта про збереження
пломб, складеного в порядку,
установленому Правилами, або іншого
документа, який підтверджує факт
пломбування і передачу на збереження
приладів обліку, установлених пломб, та
за умови втручання споживача в роботу
приладів обліку).

У разі незгоди споживача із
зафіксованим в акті порушень фактом
пошкодження пломб та/або засобів
обліку факт пошкодження
установлюється експертизою,
проведеною відповідно до
законодавства. До отримання
енергопостачальною компанією
результатів експертизи Методика не
застосовується (пункт 2.1 Методики).

З наведеного суд приходить до висновку,
що проведення експертизи є
обов'язковим у випадку незгоди
споживача із зафіксованим фактом
пошкодження пломб.

Пунктом 4.8. Методики передбачено, що
згода або незгода споживача із
зафіксованим в акті про порушення
фактом пошкодження пломб або
розрахункових приладів обліку
фіксується в акті про порушення.

В Акті, що міститься в матеріалах
справи, відображено незгоду
представника споживача із
зафіксованим порушенням, а тому
проведення експертизи, відповідно до
вимог Методики, в даному випадку є
обов'язковим.

Пунктом 6.37. Правил передбачено, що у
разі виникнення сумніву з боку
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) у
роботі розрахункових засобів обліку
постачальник електричної енергії
(електропередавальна організація)
виконує позапланову технічну
перевірку розрахункових засобів
обліку. За результатами технічної
перевірки складається акт, в якому
зазначаються виявлені недоліки. У разі
потреби проводиться експертиза
відповідних засобів обліку. Якщо
експертиза виявить втручання
споживача в роботу засобів обліку,
споживачу проводиться перерахунок
кількості спожитої електричної
енергії відповідно до законодавства
України (пункт 6.38. Правил користування
електричною енергією).

Таким чином, відсутність належних
доказів того, що виявлені відповідачем
пломби невідомого походження мають
наслідком споживання не облікованої
електричної енергії, ставить під
сумнів правильність застосування
оперативно-господарської санкції до
позивача.

Так, відповідно до частини 1 статті 218
Господарського кодексу України (далі -
ГК України), підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У свою чергу, господарсько-правова
відповідальність застосовується лише
за наявності певних підстав для її
застосування, а саме: наявність
вчиненого суб'єктом господарювання
правопорушення у сфері господарювання,
в даному випадку у сфері
електроенергетики.

Разом з тим, юридичною підставою
застосування господарсько-правової
відповідальності є відповідний
правовий документ, що характеризує
протиправну поведінку суб'єкта
господарювання і передбачає форму і
розмір відповідальності за таку
поведінку. В даному випадку такими
правовими документами є Закон України
"Про електроенергетику", Правила та
договір, про порушення положень яких
відповідач фіксує в акті у
встановленому порядку.

Умови господарсько-правової
відповідальності складаються з
чотирьох елементів, а саме: наявність
господарського правопорушення, тобто
порушення норм закону, договору тощо;
протиправність поведінки
господарського порушника (дія або
бездіяльність, що порушують правову
норму, умови договору тощо); причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
порушника і завданими потерпілому
збитками (тобто, коли протиправна
поведінка є об'єктивною причиною
такого наслідку, як збитки, або інша
шкода, завдані потерпілому); вина
правопорушника.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про електроенергетику",
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність, а за змістом частини
2 вказаної норми правопорушеннями в
електроенергетиці, зокрема, є крадіжка
електричної енергії, пошкодження
приладів обліку.

Згідно з пунктом 1.2. Правил,
недоврахована електрична енергія -
обсяг електричної енергії,
використаний споживачем або переданий
транзитом, але не врахований
розрахунковими засобами обліку або
врахований неправильно.

Отже, недоврахована електрична енергія
- це збитки енергопостачальника через
правопорушення споживача у сфері
електроенергетики, які підлягають
доказуванню з урахуванням приписів
статті 225 ГК України та статей 22, 614
Цивільного кодексу України.

У Акті про порушення складеному
працівниками відповідача лише
зафіксовано фактичні обставини (у
даному випадку - встановлення пломб про
повірку приладу обліку невідомого
зразка), що є порушенням Правил.

При цьому, досліджуючи обґрунтованість
застосування господарської санкції,
суд повинен встановити чи мала місце
фактична крадіжка позивачем
електричної енергії через заниження
показників засобів обліку або
споживання її поза приладами обліку.

Встановлення таких обставин є
необхідним для правильного визначення
та застосування відповідних пунктів
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, оскільки, як визначено
підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. Методики, її
застосування можливе у випадку
виявлення відповідного порушення за
умови втручання споживача в роботу
приладів обліку.

Необхідність проведення зазначеної
експертизи полягає у тому, що виходячи
із системного аналізу змісту Правил та
Методики, перерахунок обсягу
електричної енергії, який підлягає
оплаті, проводиться не просто у зв'язку
із відсутністю чи пошкодженням пломб, а
лише тоді, коли таке пошкодження
призвело до втручання в прилади обліку
електроенергії з метою змін в їх
показах (тобто використання позивачем
не облікованої електроенергії та /або
її крадіжки).

А тому, проведення експертизи є
необхідним для встановлення
відповідних обставин щодо втручання в
роботу приладів обліку.

За пунктом 3.30 Правил експертиза засобу
обліку в частині дослідження його
відповідності нормованим
метрологічним характеристикам та
умовам експлуатації здійснюється у
присутності уповноважених
представників власника засобу обліку
або організації, яка відповідає за його
збереження, постачальника електричної
енергії, електропередавальної
організації, представника
територіального органу,
уповноваженого центральним органом
виконавчої влади у сфері метрології на
проведення державних приймальних і
контрольних випробувань і повірки
засобів вимірювальної техніки та на
проведення атестації методик
виконання вимірювань, що
використовуються у сфері та/або поза
сферою поширення державного
метрологічного нагляду. Експертиза
засобу обліку в частині дослідження
матеріалів, речовин, з яких виготовлені
засіб обліку та/або пломби,
здійснюється спеціалізованими
організаціями, які мають право на
виконання таких робіт.

Згідно пункту 3 Порядку визначення
розміру і відшкодування збитків,
завданих енергопостачальнику
внаслідок викрадення електричної
енергії, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 08.02.2006
року № 122, факти пошкодження приладів
(систем) обліку, пломб на приладах, а
також факти втручання в їх роботу, що
призвели до заниження показань,
встановлюються спеціалізованими
організаціями (підприємствами), які
мають право на проведення відповідної
перевірки, із залученням представників
Держспоживстандарту.

Надання висновків щодо фальсифікації
пломб, встановлених на приладі обліку,
та щодо несанкціонованого втручання у
роботу приладу обліку не входить до
компетенції Держспоживстандарту (як і
до компетенції енергопостачальних
компаній).

Такі висновки мають право надавати
установи та організації, уповноважені
на це згідно з чинним законодавством
України.

Під час розгляду справи судом
досліджувалося питання щодо
можливості та доцільності проведення
судової експертизи з метою
встановлення фактичних обставин та
правильного вирішення спору.

Проте, з пояснень представників сторін
в судовому засіданні встановлено, що
проведення експертизи станом на день
розгляду даного спору є неможливим,
оскільки, під час складення Акту,
лічильник не був належним чином
укладений у пакет та опломбований з
метою уникнення впливу на нього. До
суду зазначений лічильник як речовий
доказ переданий не був.

З огляду на таке, суд не вбачає
можливості призначити судову
експертизу для роз'яснення питань, що
виникли при вирішенні даного спору і
потребують спеціальних технічних
знань щодо встановлення фактів
втручання в роботу лічильника та
відповідності пломб про повірку
приладу обліку.

Враховуючи зазначене, факт порушення
позивачем Правил у вигляді вчинення
дій, які призвели до зміни показів
засобів обліку, не доведений належним
чином.

Водночас суд приходить до висновку про
те, що застосування відповідачем
оперативно-господарської санкції до
позивача є передчасним, та таким, що
суперечить умовам Договору, Правилам,
Методиці та статтям 235 - 237 ГК України.

Судом також досліджено порядок
розрахунку вартості не облікованої
електричної енергії, проведеної
відповідачем на підставі акта про
порушення.

Зокрема, пункт 2 Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
встановлює порядок визначення обсягу
та вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами Правил. Пунктом 2.5.
Методики визначено формулу, за якою
розраховується розмір не облікованої
електроенергії, складовою якої є
кількість днів у періоді, за який має
здійснюватися перерахунок.

Так відповідно до вимог пункту 2.5
Методики кількість днів у періоді, за
який має здійснюватися перерахунок
(Дпер., день), визначається за формулою
2.6: Дпер. = Дпор. + Дусун.; де Дпор.
-кількість робочих днів споживача від
дня останнього контрольного огляду
засобу обліку або технічної перевірки
(у разі, коли технічна перевірка
проводилась після останнього
контрольного огляду засобу обліку) до
дня виявлення порушення, але не більше
загальної кількості робочих днів у 6
календарних місяцях, що передували дню
виявлення порушення.

З наявного у матеріалах даної справи
розрахунку суми збитків по акту № R 004770
від 20 листопада 2013 року встановлено, що
відповідачем при обрахунку тривалості
роботи обладнання позивача обрано
тривалість 12 години на добу та 7 днів на
тиждень.

Водночас з Акту, протоколу засідання
комісії по розгляду актів про
порушення Правил, розрахунку
проведених нарахувань, Договору чи
будь-яких інших документів судом не
встановлено, що об'єкт позивача, на
якому виявлено порушення, працює за
7-денним робочим тижнем.

Оскільки відповідачем не було надано
належних і допустимих доказів, які б
могли підтвердити вказаний факт, суд
дійшов висновку про безпідставність
нарахування останнім вартості
недоврахованої електричної енергії за
вказаною формулою із застосуванням
усіх календарних днів, як робочих днів
споживача (позивача).

Крім того, суд зауважує, що в матеріалах
справи наявний акт збереження пломб
від 18.11.2013 року, в якому зафіксовано
встановлення пломби відповідача на
вхідних дверях комірки закритої
трансформаторної підстанції (ЗТП-290) та
відображено зняття показників на
лічильнику № 09025471 (а.с.17).

Таким чином, за два дні до складання
Акту про порушення (20.11.2013 р.),
працівниками відповідача проведено
огляд та зняття показників лічильника,
що обліковує споживання позивачем
електричної енергії.

У відзиві на позов відповідач також
підтверджує проведення у жовтні -
листопаді 2013 року ряду технічних
перевірок електрообладнання, яке
знаходиться в будівлі ЗТП-290, що
розміщена на території підприємства
позивача.

Відповідно до пункту 1.2. Правил,
технічна перевірка - виконання
комплексу робіт з метою визначення
відповідності стану засобу обліку
електричної енергії та схеми його
підключення, а також відповідності
стану електропроводки та
електроустановок від межі балансової
належності до точки обліку "Правилам
устройства электроустановок" (далі -
ПУЕ) та іншим нормативно-технічним
документам.

А отже, з огляду на пункт 2.5 Методики,
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил, повинне проводитися з
урахуванням дати останнього
контрольного огляду засобу обліку або
технічної перевірки (у разі, коли
технічна перевірка проводилась після
останнього контрольного огляду засобу
обліку).

Відповідачем не доведено, що
застосування ним
оперативно-господарської санкції, яка
полягає в покладенні на позивача
обов'язку оплатити 49389,41 грн. вартості
не облікованої електричної енергії,
здійснено на підставі факту порушення
позивачем взятого на себе
господарського зобов'язання.

Оскільки під час розгляду даної справи
встановлено, що рішення комісії по
розгляду актів про порушення Правил,
щодо застосування до позивача
оперативно-господарської санкції про
нарахування вартості недоврахованої
електричної енергії в розмірі 49389,41
грн., оформлене протоколом № 114 від 03
грудня 2013 року, прийнято з порушенням
вимог Правил, розрахунок
вищезазначеної санкції не відповідає
положенням Методики, і вказані факти
порушень з боку відповідача не були
спростовані, суд дійшов висновку про
те, що дане рішення є незаконним, а тому
вимоги позивача щодо його скасування є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання акту
про порушення № R044770 від 20.11.2013 р.
складений представниками відповідача
недійсним, суд зазначає, що в судовому
засіданні 13.02.2013 р. позивачем подано
заяву про відмову від позову в цій
частині.

Відповідно до положень статті 22
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), позивач
вправі до прийняття рішення по справі
відмовитись від позову.

За приписами положень статті 80 ГПК
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Суд приймає відмову позивача від
позову щодо вимог про визнання акту про
порушення № R 044770 від 20.11.2013 р. недійсним
та припиняє в цій частині провадження у
справі.

Разом з тим, суд встановив, що позивач
звернувшись з позовом до відповідача
пред'явив дві немайнових вимоги.

При цьому, позивачем сплачено судовий
збір за одну вимогу немайнового
характеру (квитанція № 391 від 16.12.2013 р.
як доказ оплати судового збору в сумі
1147,00 грн.).

Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
ставка судового збору становить - 1
розмір мінімальної заробітної плати.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" від 06.12.2012 р. № 5515/VI
визначено розмір мінімальної
заробітної плати станом на 1 січня 2013
року - 1147,00 грн.

Відповідно до пунктів 2.10., 2.11. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Як роз'яснено в пункті 2.23. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", якщо факт недоплати
судового збору з'ясовано господарським
судом у процесі розгляду прийнятої
заяви (скарги), суд у залежності від
конкретних обставин справи може:
зобов'язати позивача (заявника,
скаржника) доплатити належну суму
судового збору і подати суду
відповідні докази у встановлений ним
строк та за необхідності відкласти
розгляд справи або оголосити перерву в
засіданні (стаття 77 ГПК України); у разі
неподання доказів оплати - стягнути
належну суму судового збору за
результатами вирішення спору з
урахуванням приписів частин першої -
четвертої статті 49 ГПК України або ж
залишити позов (заяву, скаргу) без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 названого Кодексу.

Доказів оплати судового збору за дві
позовні вимоги немайнового характеру
позивач не надав, а тому суд, з
урахуванням положень статті 49 ГПК
України, вважає за необхідне стягнути з
позивача в дохід Державного бюджету
судовий збір в розмірі 1147,00 грн., тобто
як за звернення до суду з вимогою
немайнового характеру, оскільки
відмова позивача від позову не
звільняє його від сплати встановленого
розміру судового збору.

З огляду на викладене, надавши правову
оцінку встановленим обставинам справи
в їх сукупності, у відповідності з
вимогами статті 43 ГПК України, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог про
скасування спірної
оперативно-господарської санкції
застосованої відповідачем до позивача.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 80, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про скасування рішення комісії
Корецької дільниці товариства по
розгляду актів про порушення Правил
користування електроенергією,
оформлене протоколом № 114 від 03.12.2013 р.,
на підставі якого застосовано санкцію
про донарахування підприємцю вартості
необлікованої енергії скасування
оперативно-господарської санкції
задовольнити частково.

2. Скасувати оперативно-господарську
санкцію, застосовану до Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1) рішенням Публічного
акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" (вул. Кн. Володимира,71,
м. Рівне, 33000, код 05424874) оформлене
протоколом № 114 від 03.12.2013 р., про
нарахування вартості не облікованої
електроенергії.

3. В частині позовних вимог про визнання
акту про порушення № R 044770 від 20.11.2013 р.
недійсним провадження у справі
припинити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Рівнеобленерго" (вул. Кн.
Володимира,71, м. Рівне, 33000, ) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1147,00 грн.

5. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)
в доход Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 1147,00 грн.

Повне рішення складено 14.02.2014

Суддя
Качур А.М.