ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Справа № 910/5819/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоКравчука
Г.А.,суддівМачульського Г.М. (доповідач),
Полянського А.Г.,розглянувши у
відкритому судовому
засіданнікасаційну скаргуПублічного
акціонерного товариства "Київенерго"на
постановуКиївського апеляційного
господарського судувід27.11.2013р.у
справі№910/5819/13Господарського
судуміста Києваза позовом Київського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у місті
КиєвідоПублічного акціонерного
товариства "Київенерго"простягнення
суми

за участю

- позивача:Кульчіцька О.М. (довіреність
від 08.01.14р.)- відповідача:Карпенко К.В.
(довіреність від 10.06.13р.)-
прокурора:Козакова І.М. (посвідчення №
018008). -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись в інтересах держави в
особі Державної екологічної інспекції
у місті Києві (далі - позивач) у суд з
даним позовом, Київський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері просив
стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" (далі -
відповідач) 1586784,75 грн. шкоди, завданої
порушенням законодавства про охорону
атмосферного повітря. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що відповідач
здійснював викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
відповідних дозволів.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.07.2013р. (колегія суддів у
складі: головуючий суддя Васильченко
Т.В., судді Босий В.П., Ломака В.С.),
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 27.11.2013р.
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Тищенко О.В., судді Чорна Л.В.,
Смірнова Л.Г.), позов задоволено
повністю.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати вказані рішення та прийняти
нове про відмову у позові, посилаючись
на неправильне застосування і
порушення судами норм матеріального
права.

Переглянувши у касаційному порядку
оскаржені судові рішення, колегія
суддів Вищого господарського суду
України виходить з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 16.11-29.11.2012р. на підставі
наказу Державної екологічної
інспекції у м. Києві №1792 від 16.11.2012р. та
направлення на перевірку №1970 від
16.11.2012р., державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища м. Києва Сусловим С.С., в
присутності в.о. директора філіалу
відповідача Марценка В.П., проведена
позапланова перевірка дотримання
філіалом "Житлотеплоенерго"
відповідача вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами.

За результатами зазначеної перевірки
складено акт перевірки №05/1574а, яким
встановлено, що філіал
"Житлотеплоенерго" відповідача
здійснював викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря від
котельні за адресою: м. Київ, вул.
Васильківська, 8-Б без відповідного
дозволу, що є порушенням ст.11 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря".

Зазначений акт підписаний в.о.
директора філії "Житлотеплоенерго"
відовідача Марценком В.П. без зауважень
та заперечень.

На підставі акту перевірки
працівниками позивача 16.11.2012р. складено
протокол про адміністративне
правопорушення №001541 та 19.11.2012р.
винесено постанову про накладення на
в.о. головного інженера філіалу
"Житлотеплоенерго" відповідача Овчара
В.М., адміністративного стягнення у
розмірі 136,00 грн, який оплачено ним в
повному обсязі згідно квитанції №13 від
19.11.2012р.

29.11.2012р. за результатами перевірки
винесено припис №05/742п, яким
відповідача зобов'язано з моменту
отримання припису здійснювати викид
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від джерела викиду - труби, що
відводить викиди від котельні за
адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 8-Б
тільки за наявності дозволу на викиди
та у строк до 03.01.2013р. отримати дозвіл на
викиди даної котельні.

Не погодившись з проведеною перевіркою
та винесеним приписом, відповідач
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної екологічної
інспекції в м. Києві про визнання
протиправним та скасування припису
№05/742п від 29.11.2012р. вважаючи, що він
винесений з порушенням вимог чинного
законодавства.

19.02.2013р. Окружний адміністративний суд
м. Києва виніс постанову у справі
№2а-18033/12/2670 за позовом ПАТ "Київенерго"
до Державної екологічної інспекції в.
м. Києві про визнання протиправним та
скасування припису, яка залишена в силі
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2013р.,
якою відмовив в задоволенні позову ПАТ
"Київенерго" з підстав того, що припис є
правомірним та таким, що прийнятий
відповідно до вимог чинного
законодавства.

29.11.2012р. позивач здійснив розрахунок
розміру шкоди заподіяної державі
внаслідок здійснення викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від джерела викиду - труби, що
відводить викиди від котельні, яка
розташована за адресою: м. Київ, вул.
Васильківська, 8-Б, без дозволу, згідно
якого розмір шкоди за період з 01.04.2011р.
по 31.08.2012р. склав 1586784,75 грн.

Відповідач заподіяну шкоду в
добровільному порядку не відшкодував.

Також судами було встановлено, що
відповідач здійснював свою діяльність
на підставі дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
№-077, виданого 20.03.2009р.
Міністерством охорони навколишнього
природного середовища України строком
на 2 роки, тобто до 20.03.2011р.

З метою продовження строку дії дозволу,
відповідач листом № 046/43/1868 від 14.06.2011р.
звернувся до Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в м. Києві з заявою на
оформлення дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря котельнею по вул.
Васильківській, 8-Б в м. Києві.

Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
м. Києві листом №06-07/4590/1480 від 21.06.2011р.
надало відповідь на заяву відповідача
про відмову у продовженні строку дії
дозволу на викиди забруднюючих речовин
у атмосферне повітря, оскільки термін
дії попереднього дозволу №-077
сплинув 20.03.2011р., а з заявою відповідач
звернувся лише 14.06.2011р., тоді як
відповідно до п.11 Порядку про
проведення та оплати робіт, пов'язаних
з видачею дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
обліку підприємств, установ,
організацій та громадян-підприємців,
які отримали такі дозволи для
продовження терміну дії дозволу
суб'єкт господарювання завчасно, не
пізніше ніж за 30 календарних днів до
його закінчення, подає заяву до
територіального органу Мінприроди,
який видав дозвіл та установи
державної-санітарно-епідеміологічної
служби.

Відповідач листом №046/43/2328 від 21.07.2011р.
повторно звернувся до Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві з
заявою на оформлення нового дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря котельнею по вул.
Васильківській, 8-Б в м. Києві.

Листом №06-07/Т-59 від 25.08.2011р. Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві
відмовило відповідачу у видачі нового
дозволу на здійснення викидів
забруднюючих речовин у атмосферне
повітря через недостатність поданих
документів та повідомило відповідача
про порядок звернення для отримання
відповідного дозволу.

Суд першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, своє рішення про
задоволення позову мотивував тим, що
відповідач своєї вини у здійсненні
викидів в навколишнє природне
середовище без дозволу не спростував,
розрахунок збитків здійснений вірно, а
принцип мовчазної згоди щодо
можливості здійснення господарської
діяльності без дозволу на здійснення
викидів в даному випадку не може бути
застосований.

Про те судові рішення підлягають
скасуванню як такі, що прийняті при
неповному з'ясуванні всіх обставин
справи.

Згідно вимог статей 47, 43, статті 84 ч.1 п.3,
статті 105 ч.2 п.7 Господарського
процесуального кодексу України судові
рішення є законними і обґрунтованими
тоді, коли всі обставини справи, що
входять до предмету доказування в
справі та мають значення для її
розгляду, відображені, в судових
рішеннях, а висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Приписами частини четвертої статті 68
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
визначено, що підприємства, установи,
організації та громадяни зобов'язані
відшкодовувати шкоду, заподіяну ними
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах,
встановлених законодавством України.

Порядком видачі дозволів на
експлуатацію устаткування з
визначеними рівнями впливу фізичних та
біологічних факторів на стан
атмосферного повітря, проведення
оплати цих робіт та обліку підприємств,
установ, організацій та
громадян-підприємців, які отримали
такі дозволи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р.
№432, встановлено єдині вимоги до видачі
дозволів на експлуатацію устаткування
з визначеними рівнями впливу фізичних
та біологічних факторів на стан
атмосферного повітря, проведення
оплати цих робіт та обліку підприємств,
установ, організацій і
громадян-підприємців (далі - суб'єкт
господарювання), які отримали такі
дозволи (п.1).

Пунктом третім цього Порядку
визначено, що дозвіл видається
безоплатно територіальними органами
Мінприроди за погодженням з установами
державної санітарно-епідеміологічної
служби терміном не менш як на п'ять
років.

Однак, вирішуючи спір та встановивши,
що відповідач здійснював свою
діяльність на підставі дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами №-077, виданого 20.03.2009р.
Міністерством охорони навколишнього
природного середовища України строком
на 2 роки, тобто до 20.03.2011р., суди не
дослідили у зв'язку з якими обставинами
цей дозвіл був виданий на менший строк,
ніж це обумовлено наведеними умовами
Порядку, а відтак не дослідили належним
чином чи дійсно за вказаних обставин
діями відповідача завдано шкоду
державі, а тому дійшли передчасного
висновку що позов підлягає
задоволенню.

Оскільки суди обох інстанцій
припустились порушень норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, а з'ясування цих
обставин пов'язане із дослідженням та
оцінкою доказів, судові рішення
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.3, 11110 ч.1, 11111,
11112 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 27.11.2013р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 25.07.2013р. у справі №910/5819/13
скасувати.

Передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Головуючий суддя
Г.А. Кравчук

Судді
Г.М. Мачульський

А.Г. Полянський