ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 р.
Справа №917/2609/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком", б-р Шевченка, 18,
м. Київ, 01601, в особі Полтавської
філії Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком", адреса для
листування: вул. Жовтнева, 33, м. Полтава,
36000

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адіз", вул.
Комсомольська, 7, кв. 4, м. Полтава,
36020

про стягнення грошових коштів у
сумі 30141,80 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: Личагіна С. П., дов. № 1074
від 11.12.13 р.,

від відповідача: не з'явився.

Розглядається позовна заява про
стягнення заборгованості за договором
№121-06 на від 02. 01.13 р. в сумі 30 141,80 грн., з
яких: 4 263,56 грн. - сума переплати за
фактично виконані роботи, 25 878,24 грн. -
штраф.

Позивач в обґрунтування позову
вказує, що відповідач не виконав
належним чином свої договірні
зобов'язання, внаслідок чого
утворилась заборгованість, яка до
цього часу не погашена.

Позивачем через канцелярію суду надано
письмові пояснення з додатком (вх. № 1341
від 04.02.2014 р.).

Відповідач відзив на позов не надав,
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив, хоча
був належним чином повідомлений про
час, день та місце судового засідання.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідач значиться
в реєстрі за адресою, що вказана
позивачем у позові.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу і
вирішити спір за наявними у справі
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

02.01.13 року між Публічним акціонерним
товариством "Укртелеком" в особі
Полтавської філії ПАТ "Укртелеком"
(далі -позивач, замовник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Адіз"
(далі - відповідач, підрядник) укладено
договір на виконання робіт з
будівництва теплогенераторної на 3
поверсі адмінбудівлі цеху ТП № 21
Полтавської філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" у
м. Хорол, вул. 1 травня, 7 № 121-06 ( далі -
договір). Також між сторонами 20.05.2013
року укладено додаткову угоду № 94-06 до
договору №121-06 від 02.01.2013 р. (далі -
додаткова угода).

Відповідно до п. 1 розділу "Предмет
договору" вказаного договору, замовник
доручає, а підрядник забезпечує
відповідно до проектної документації
та умов договору виконання робіт по
будівництву теплогенераторної на 3
поверсі адмінбудівлі цеху ТП № 21 ПФ ПАТ
"Укртелеком" у м. Хорол, вул. 1 травня, 7.

Згідно з п. 3, 4 договору та п. 1
додаткової угоди, підрядник розпочне
виконання робіт протягом 3 днів з дня
виконання замовником зобов'язань щодо
надання фронту робіт, відкриття
фінансування та сплату авансу на
придбання матеріалів у розмірі 134
778,77 грн. та завершить виконання робіт
протягом 30 днів з дня надання авансу.
Початок та закінчення виконання робіт
підтверджується календарним графіком
виконання робіт, який є невід'ємною
частиною договору.

Відповідно до п. 9 договору, загальна
вартість виконання робіт по
будівництву згідно локального
кошторису з розрахунком договірної
ціни, що є невід'ємною частиною
договору, є динамічною і складає разом
з ПДВ 256 392,00 грн.

Пунктом 50 договору та п. 2 додаткової
угоди встановлено, що замовник
зобов'язується надати підряднику аванс
для придбання матеріалів в сумі 134778,77
грн. Кінцевий розрахунок проводиться
після виконання усіх робіт та усунення
всіх недоліків протягом 10 банківських
днів після підписання акту приймальною
комісією.

Згідно з п. 4 додаткової угоди,
строком договору є час, протягом якого
сторони будуть здійснювати свої права
та виконувати свої обов'язки
відповідно до договору, але у
будь-якому разі до повного виконання
сторонами своїх обов'язків. Договір
набуває чинності з моменту його
укладення та діє до 31.07.2013 р.

На виконання умов договору,
позивач виконав свої зобов'язання в
повному обсязі, а саме: перерахував
підряднику авансові платежі в
загальній сумі 174394,76 грн., що
підтверджується поданими суду
платіжними дорученнями № 2189 від 06.03.2013
р. на суму 50000,00 грн., № 3137 від 29.03.2013 р. на
суму 26 917,60 грн., № 5589 від 31.05.2013 р. на суму
23 967,60, грн., № 5590 від 31.05.2013 р. на суму
33894,00 грн., № 6411 від 21.06.2013 р. на суму
2359,17 грн., № 6929 від 01.07.2013 р. на суму
20 593,57 грн., № 7110 від 11.07.2013 р. на суму
16662,82 грн.

Пунктом 47 договору передбачено, що
вартість наданих робіт, що підлягають
оплаті, визначається розрахунками,
виконаними при складанні актів
виконаних робіт за формами КБ-2в та КБ-3.

На виконання умов вищевказаного
договору представниками сторін були
підписані та скріплені печатками акти
приймання виконаних будівельних робіт
за травень 2013 року за формою КБ-2в та за
червень 2013 року за формою КБ-3
(оригінали оглянуті судом у засіданні,
копії долучені до матеріалів справи).
Загалом, відповідно до довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
за травень та червень 2013 р. (форми
№КБ-3),роботи виконані частково на суму
184809,60 грн.

Як стверджує позивач, в результаті
контрольних замірів, проведених 23.07.2013
року на об'єкті будівництва,
встановлено невідповідність фактично
виконаних робіт відповідача тому
обсягу, який було пред'явлено до оплати,
а також констатовано факт відставання
ТОВ "Адіз" від календарного графіку
виконання робіт. Вказані обставини
були відображені в протоколі наради по
будівництву об'єкту "Будівництво
теплогенераторної на 3 поверсі
адмінбудівлі цеху ТП № 21 ПФ ПАТ
"Укртелеком" у м. Хорол, вул. 1 травня,
7", складеному 23.07.2013 р. та підписаному
представниками сторін.

Як зазначає позивач, взяті на себе
зобов"язання щодо усунення недоліків
та зменшення відставання від графіку
виконання робіт у встановлені строки
підрядником виконані не були.
Виконання робіт на об'єкті будівництва
відповідно до договору відповідачем
більше не продовжувалось.

30.08.2013 року замовником та підрядником
було підписано (від"ємний) акт
приймання виконаних будівельних робіт
за формою КБ-2в та довідку про вартість
виконаних будівельних робіт формою
КБ-3 за серпень 2013 р. на суму -14678,40 грн.
Тобто, ТОВ "Адіз" фактично виконало
роботу на суму 170 131,20 грн., у зв'язку з
чим позивач просить суд стягнути з
відповідача суму невідпрацьованого
(невикористаного) авансу, що становить 4
263,56 грн.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України, ст. 526
Цивільного кодексу України,
господарське зобов'язання
(зобов'язання) має виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що за певних умов звичайно
ставляться.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ст. 837
Цивільного кодексу України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний сплатити
виконавцю обумовлену виконану роботу в
розмірі, у строки, що встановлені в
договорі.

За правилами статті 849 цього Кодексу
замовник має право у будь-який час
перевірити хід і якість роботи, не
втручаючись у діяльність підрядника.
Якщо підрядник своєчасно не розпочав
роботу або виконує її настільки
повільно, що закінчення її у строк стає
явно неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків. Якщо
під час виконання роботи стане
очевидним, що вона не буде виконана
належним чином, замовник має право
призначити підрядникові строк для
усунення недоліків, а в разі
невиконання підрядником цієї вимоги -
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків або
доручити виправлення роботи іншій
особі за рахунок підрядника. Замовник
має право у будь-який час до закінчення
роботи відмовитися від договору
підряду, виплативши підрядникові плату
за виконану частину роботи та
відшкодувавши йому збитки, завдані
розірванням договору.

Згідно з частинами першою, четвертою
статті 882 Цивільного кодексу України,
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Частиною другою ст. 873 Цивільного
кодексу України передбачено, що робота
оплачується замовником після її
остаточного передання підрядником. За
згодою замовника робота може бути ним
оплачена при укладенні договору
побутового підряду шляхом видачі
авансу або у повному обсязі.

Згідно з п. 2. ст. 570 та абз. 2 п. 1 ст. 571
ЦК України, якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом. Якщо порушення
зобов'язання сталося з вини кредитора,
він зобов'язаний повернути боржникові
завдаток та додатково сплатити суму у
розмірі завдатку або його вартості.

Суд приймає до уваги надані
позивачем письмові пояснення щодо
перерахування авансу та часткового
виконання робіт, а також акти звіряння
від 09.09.2013 р. та від 01.11.2013 р.., відповідно
до яких відповідачем не заперечується
існування боргу перед позивачем у
розмірі 4 263,56 грн.

Частиною 1 статті 1212 ЦК України
передбачено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, з огляду на зазначені
імперативні приписи чинного
законодавства суд дійшов висновку про
те, що на момент розгляду даної справи
підстава, на якій відповідачем була
набута спірна сума грошових коштів,
відпала, оскільки укладений між
сторонами договір припинив свою дію
01.08.2013 року.

Частиною 1 статті 1213 ЦК України
встановлено, що набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі.

Відповідачем не спростовані обставини,
на які посилається позивач, доказів
повернення суми переплати за фактично
виконані роботи не надано, таким чином,
вимоги позивача про стягнення
заборгованості у розмірі 4 263,56 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, крім
всього іншого і сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно
до ст. 549 Цивільного кодексу України, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення божником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного
кодексу України, право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Предметом
неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного
кодексу України, може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Пунктом п. 61 договору передбачено, що
підрядник несе відповідальність за
порушення зі своєї вини таких
зобов'язань за договором і у таких
сумах: за порушення строків виконання
робіт сплачує штраф в розмірі 0,5% від
вартості своєчасно ненаданих робіт за
кожен день прострочення.

Суд, приймаючи до уваги пояснення
позивача та умови договору, вважає, що
даний вид відповідальності за
порушення строків виконання робіт є
саме пеня, а не штраф, як це зазначає
позивач.

Крім того, господарський суд зазначає,
що положення ЗУ "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", відповідно до ст. 3 якого
розмір пені, передбачений ст. 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБ України, що діяла у період, за
який сплачується пеня до спірних
правовідносин не застосовується.

При цьому, господарський суд виходить з
того, що за змістом преамбули вказаного
Закону України останній регулює
договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань.

В свою чергу, спір у даній справі виник
внаслідок порушення відповідачем
негрошового зобов'язання щодо
виконання робіт у встановлені в
договорі строки.

Отже, за порушення передбаченого
строку виконання робіт підрядник
сплачує замовникові неустойку у
вигляді пені в розмірі 0,5% від вартості
своєчасно не наданих робіт за кожен
день прострочення, не перетворює цю
неустойку в пеню за порушення
грошового забов"язання, так само, як і
обов'язок підрядника виконати роботу
не стає грошовим зобов'язанням, а отже і
відсутні підстави для обмеження
розміру нарахованої неустойки
подвійною обліковою ставкою НБ
України.

В зв'язку з порушенням строків
виконання робіт, відповідно до наданих
розрахунків, відповідачу обґрунтовано
нарахована пеня за період з 01.08.13 р. по
29.09.13 р. на суму 25 878,24 грн.

Господарський суд відповідно до п.3
ст. 83 ГПК України, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки.

Відповідно до п.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він перевищує
розмір збитків та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Ст. 233 ГК України передбачає, що у разі,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

За даних обставин, суд зменшує розмір
пені до 4000,00 грн.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Адіз" (36020,
м. Полтава, Комсомольська, 7 кв. 4, , р/р 9 в АБ Укргазбанк",
МФО 320478) на користь Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
(01601, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 18, ) в особі Полтавської філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" (36000, м. Полтава,
вул. Жовтнева, 33, , р/р
1019 в ПОД ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" м. Полтава, МФО 331605) суму
переплати за фактично виконані роботи
(аванс) у розмірі 4 263,56 грн., 4000,00 грн. -
пені та 1720,50 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення
складено____________

Суддя
О. А. Киричук