КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р. Справа№ 910/21540/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Дзюба І.М.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна" на рішення Господарського
суду міста Києва від 26.12.2013 року (суддя
Пінчук В.І.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства " Страхова компанія "ГРАВЕ

УКРАЇНА"

до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія

"Провідна"

про стягнення 13220,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 року по справі №910/21540/13
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі. Стягнуто з Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" на користь
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" 13220,15
грн. - страхового відшкодування, 1720,50
грн. - судового збору.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить змінити
вищезазначене рішення прийняти нове,
яким відмовити в задоволені позовних
вимог в частині стягнення франшизи в
розмірі 510 грн. та покласти витрати по
сплаті судового збору на позивача.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги апелянт зазначив, що при
ухваленні оскаржуваного рішення судом
першої інстанції порушено та
неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2014 року
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
24.02.2014 року.

В судове засідання 24.02.2014 року з'явився
представник відповідача. Представник
позивача в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до ст. 77 ГПК України
господарський суд відкладає розгляд
справи, в межах строків, встановлених
статтею 69 цього Кодексу, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України від
26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник
позивача повідомлений про час та місце
судового розгляду належним чином, про
що свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с. 63), колегія
суддів приходить до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги у відсутність представника
позивача.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі, та просив
частково скасувати оскаржуване
рішення Господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 року. Проти розгляду
справи у відсутність представника
позивача не заперечував.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд, за наявними у справі
та додатково поданими доказами,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи та проаналізувавши, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

29 квітня 2010 року між позивачем та
Олійник Н.Є. укладено договір
добровільного страхування № 05999.30-152.225
(далі - Договір).

Відповідно до умов Договору позивачем
застраховано майнові інтереси Олійник
Н.Є., пов'язані з володінням,
експлуатацією та розпорядженням
наземного транспортного засобу
автомобіля "ВАЗ", державний
реєстраційний номер ВС 1203 АХ, від
страхових ризиків.

Місцевим господарським судом
встановлено, що 05.11.2010 року трапилась
дорожньо-транспортна пригода за участю
вищезазначеного автомобіля, під
керуванням Дорожівського Л.В., та
автомобіля " ВАЗ " державний
реєстраційний номер ВС 3793 АО, під
керуванням Серветника Я.С., що належить
на праві власності Серветник М.І., в
результаті якої транспортні засоби
одержали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Личаківського
районного суду м. Львова №3-2746/2010 від
26.11.2010 року Серветника Я.С. визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, що спричинило
вищезгадану дорожньо-транспортну
пригоду.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, на підставі заяви
страхувальника, висновку експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню вартості відновлювального
ремонту та ринкової вартості №562 від
30.11.2010 року, розрахунку суми страхового
відшкодування, а також страхового акту
№СНТ/05999.030-0152.0225/2 від 14.02.2011 року,
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування на загальну суму 13220,15
грн. (з врахуванням акту про
взаємозалік боргів від 14.02.2011 року на
суму 444,00 грн.).

Місцевим господарським судом
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність страхувальника
наземного транспортного засобу "ВАЗ",
державний реєстраційний номер ВС3793АО,
застрахована відповідачем.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст.27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що до
позивача перейшло право регресних
вимог до відповідача.

В той же час, ч. 18. ст. 9 Закону України
«Про страхування» встановлено, що
франшиза - це частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування.

Відповідно до п. 36.6. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Згідно з п. 2 Полісу №ВС/7181313
встановлено франшизу в розмірі 510 грн.

Враховуючи вищезазначені норми,
колегія суддів прийшла до висновку, що
до стягнення підлягає сума страхового
відшкодування в розмірі 12710,15 грн. (за
мінусом франшизи).

Доводи апелянта щодо неправомірного
покладання місцевим господарським
судом витрат по сплаті позивачем
судового збору, колегією суддів
визнано безпідставними, виходячи з
наступного.

Нормами Цивільного кодексу України та
Закону України «Про страхування» не
передбачено обов'язково звернення до
страховика, в якого застрахована
цивільно-правова відповідальність
особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою
щодо отримання суми виплаченого
страхового відшкодування; натомість
ними передбачено перехід до позивача
права вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене позивач отримує
право вимоги потерпілої особи після
виплати останній страхового
відшкодування та не зобов'язаний
звертатися до особи, відповідальної за
заподіяний збиток, або до особи, у якої
застраховано її цивільно-правову
відповідальність, з вимогою виплатити
матеріальне відшкодування. Відповідно
до зазначених законодавчих приписів
позивач може реалізувати своє право
шляхом подання позову до суду.
Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 14.11.2012 року № 5028/17/22/2012.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України
передбачено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що стороні, на користь
якої відбулося судове рішення,
господарський суд відшкодовує мито за
рахунок другої сторони і в тому разі,
коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Враховуючи викладене вище, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що місцевим господарським
суд не повно та об'єктивно з'ясовано
обставини справи, що мають значення для
справи, в зв'язку з чим апеляційна
скарга Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна" підлягає частковому
задоволенню, а рішення Господарського
суду міста Києва від 26.12.2013 року по
справі №910/21540/13 - зміні.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" задовольнити
частково.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 26.12.2013 року по справі №910/21540/13
- змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в
наступній редакції:

«Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна" (03049, м. Київ, проспект
Повітрофлотський, 25, код 23510137) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ
УКРАЇНА" (79044, м. Львів, вул.
Метрологічна, 2, код 19243047) 12710
(дванадцять тисяч сімсот десять) грн. 15
коп. - страхового відшкодування, 1654
(одну тисячу шістсот п'ятдесят чотири)
грн. 13 коп. - судового збору. В іншій
частині позовних вимог відмовити.»

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ
УКРАЇНА" (79044, м. Львів, вул.
Метрологічна, 2, код 19243047) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна" (03049, м.
Київ, проспект Повітрофлотський, 25, код
23510137) 33 (тридцять три) грн. 19 коп. -
судового збору за подання апеляційної
скарги.

Матеріали справи №910/21540/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя
Л.Г. Сітайло

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 26.02.2014 року