ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.2014
Справа № 905/9023/13

Суддя господарського суду Донецької
області Бойко І.А. при секретарі
судового засідання Займак Н.М.
розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця
- ОСОБА_1, Луганська обл., м. Кремінна

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доннєфтєхім
експорт", м. Донецьк

про: стягнення 47500,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від
17.02.2014 р.

від відповідача: не з`явився;

Позивач, Фізична особа - підприємець -
ОСОБА_1, Луганська обл., м. Кремінна,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доннєфтєхім
експорт", м. Донецьк про стягнення
заборгованості у сумі 47500,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на невиконання
відповідачем обов'язків поставки
товару за договором № 22/10 від 22.10.2012 р.,
рахунок-фактуру № сф-0000025 від 22.10.2012 р.,
податкову накладну від 22.10.2012 р.,
платіжне доручення № 37 від 22.10.2012 р.

18.02.2014 р. позивач через канцелярію суду
для залучення до матеріалів справи
надав Витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АГ № 967181.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, витребуваних
документів не представив. Про час, дату
та місце слухання справи був
повідомлений належним чином, за
адресою, зазначеною у Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АГ №
967181. Про час, дату та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення з
відміткою про отримання від 14.01.2014 р.

В силу приписів ст. 75 Господарського
процесуального кодексу справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані документи,
господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

22.10.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Доннєфтєхім експорт"
(продавець) та Фізичною особою -
підприємцем - ОСОБА_1 (покупець) був
укладений договір №22/10 (надалі
Договір), відповідно до якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупця, а покупець в порядку та на
умовах цього договору зобов'язується
прийняти і оплатити товар в
номенклатурі, кількості та ціні
вказаній в специфікаціях, які є
невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1. договору визначено, що
термін відвантаження товару - на
протязі 10 (десяти) календарних днів з
моменту надходження 100 % оплати на
розрахунковий рахунок продавця, в
сумі розмір якої встановлюється
Специфікацією.

Відповідно до п. 4.2. договору загальна
вартість товару, що підлягають
поставці визначена в специфікаціях до
даного договору, які є його складовою
та невід'ємною частиною.

Розрахунки за Товар, що передається,
здійснюються в національній валюті
України -

гривнах, шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок продавця.
Покупець

зобов'язаний перерахувати 100% (сто
відсотків) вартості Товару від суми
визначеної в специфікації, як
передоплату до моменту відвантаження
Товару зі складу продавця ( п. 5.1.
договору).

22.10.2012 р. року сторони підписали
Специфікацію № 1 до договору поставки
№ 22/10 від 22.10.2012 р. відповідно до якої
узгодили найменування, кількість та
ціну продукції.

22.10.2012 р. відповідачем виставлено
рахунок -фактуру № СФ-0000025 на загальну
суму 95000,00 грн.

Згідно до наявних в матеріалах справи
платіжного доручення № 37 від 22.10.2012 р.
та податкової накладної від 22.10.2012 р.
ФОП ОСОБА_1 оплатив грошові кошти у
розмірі 47500,00 грн. на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Доннєфтєхім експорт".

Свої вимоги позивач обґрунтовує
приписами статті 1212 ЦК України, і
вважає що вказані грошові кошти були
придбані без достатньої правової
підстави, а саме за підставою, яка
згодом відпала, а тому підлягають
поверненню на його розрахунковий
рахунок.

За умов п. 10.8. договору він набуває
чинності з моменту підписання і діє до
31.12.2012 р., але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, господарський суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Особа зобов'язана повернути майно і
тоді, коли підстава, на якій воно було
набуте, згодом відпала. Зазначене
положення застосовується незалежно
від того, чи безпідставне набуття було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Частина 2 статті 530 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до положень Указу
Президента України «Про заходи щодо
нормалізації платіжної дисципліни в
народному господарстві України»від
16.03.1995р. підприємства, незалежно від
форми власності, мають повертати в
5-денний термін платникам помилково
зараховані кошти.

Відповідно до частини 3 статті 43 ГПК
України визнання однією стороною
фактичних даних і обставин, якими інша
сторона обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими. Отже, таке визнання
не є підставою звільнення від
доказування, тобто незалежно від того,
що одна сторона визнає певні обставини,
які наводяться іншою стороною, остання
повинна надати відповідні докази.

Згідно статті 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Належність і допустимість доказів
визначається господарським судом, з
урахуванням необхідності їх значення
для справи, як це зазначено у статті 34
ГПК України.

Відповідачем не подано доказів
постачання товару на суму внесених
позивачем грошових коштів, а тому
отримані ним кошти є безпідставно
набутим майном.

Доказів повернення безпідставно
отриманих коштів відповідачем не
надано.

На момент прийняття рішення по справі
відповідач доказів повернення
безпідставно набутих коштів в сумі
47500,00 грн. не надав, тому зазначена сума
підлягає стягненню з останнього на
користь позивача.

Витрати по сплаті судового збору у
відповідності до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст.
ст. 530, 1212, Цивільного кодексу України,
ст. 193 Господарського кодексу України ,
керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи -
підприємця - ОСОБА_1, Луганська обл., м.
Кремінна, до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доннєфтєхім
експорт", м. Донецьк, стягнення
заборгованості у сумі 47500,00 грн.
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Доннєфтєхім
експорт", м. Донецьк (83037, м. Донецьк,
вул.Петровського, 4, ) на
користь Фізичної особи - підприємця -
ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) заборгованість у розмірі
47500,00 грн., судовий збір у розмірі 1720,50
грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його прийняття

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
І.А. Бойко