ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.02.2014
Справа № 905/384/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В. при
секретарі Павленко М.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго", м.
Горлівка, до Дочірнього підприємства
"Санаторно-курортний реабілітаційний
центр "Слов'янський курорт" Закритого
акціонерного товариства
Лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Уркпрофоздоровниця", м. Слов'янськ, про
стягнення 5178 грн. 60 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Антипова Т.В. за довір..

від відповідача: Себіскверідзе І.К. за
довір.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
Донецькобленерго" звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Дочірнього підприємства
"Санаторно-курортний реабілітаційний
центр "Слов'янський курорт" Закритого
акціонерного товариства
Лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Уркпрофоздоровниця" про стягнення 5178
грн. 60 коп. за договором № 4144 від
09.10.2006р., з яких:

- пеня у розмірі 3753 грн. 86 коп.,
нарахована у період з 07.03.2012р. по 31.03.2012р.
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної та
реактивної електроенергії за період
лютий 2012р., а також з 05.07.2013р. по 13.08.2013р.
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної
електроенергії за період
червень-липень 2013р. та з 05.07.2013р. по
03.10.2013р. реактивної електроенергії за
період червень-серпень 2013р.

- сума інфляційних нарахувань у
розмірі 664 грн. 45 коп., нарахована за
період з 01.03.2012р. по 31.03.2012р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної та
реактивної електроенергії за період
лютий 2012р.

- 3% річних у розмірі 760 грн. 29 коп. що
нараховані за період з 07.03.2012р. по
31.03.2012р.за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної та реактивної електроенергії
за період лютий 2012р., а також з 05.07.2013р.
по 13.08.2013р. за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
червень-липень 2013р. та з 05.07.2013р. по
03.10.2013р. реактивної електроенергії за
період червень-серпень 2013р.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує ст.ст. 26, 27 Закону України
"Про електроенергетику", ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
509,525,526,530,625 Цивільного кодексу України
та Правилами користування електричною
енергією.

У судовому засіданні представник
позивача надав пояснення аналогічні
викладеним у позові. Просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача та письмовому відзиві
проти доводів позивача заперечував,
оскільки вважає що конкретний строк
оплати рахунків Договором № 4144 не
визначений, отже відсутні підстави
вважати, що зобов'язання взагалі
прострочено. Крім того, 17.02.2014р.
відповідачем заявлено клопотання про
зменшення розміру пені на 50% у зв'язку з
важким матеріальним становищем
підприємства відповідача.

Позивач проти вказаного клопотання
заперечив.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Як вбачається, 09.10.2006р. між позивачем
(постачальник) та відповідачем
(споживач) укладено договір про
постачання електричної енергії № 4144
(а.с.8), за умовами якого постачальник
зобов'язався постачати електричну
енергію для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 3788 кВт, а
споживач зобов'язався оплачувати
постачальнику її вартість та
здійснювати інші платежі згідно з
умовами Договору.

Згідно із п.2.3.2 та п.2.3.4 договору
споживач зобов'язується дотримуватися
режиму споживання електричної енергії
згідно з умовами розділу 5 цього
договору та режиму роботи
електроустановки згідно з умовами
додатків № 3 "Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії" та
№ 4 "Порядок визначення обсягу
електричної енергії та його вартості у
розі завантаження схеми обліку нижче
мінімально допустимого рівня та у разі
невідповідності температурного режиму
експлуатації засобів обліку вимогам,
визначеним нормативно-технічними
документами та/або паспортними даними
засобів обліку" до цього договору.
Оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії згідно з умовами
додатків № 3 "Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії" та
№ 5 "Порядок розрахунків" до цього
договору.

У пункті 5 додатку № 5 до договору № 4144
від 09.10.2006р. сторони визначили, що за
підсумками розрахункового періоду
постачальник електричної енергії
виписує споживачу рахунок для
остаточного розрахунку. Сума платежу
при остаточному розрахунку
визначається, виходячи з тарифів на
активну електроенергію, що діяли на
кінець розрахункового періоду та
фактичного обсягу спожитої
електричної енергії, згідно даних
оформленого між постачальником та
споживачем "Акта прийняття-передавання
товарної продукції (електроенергії)"
(додаток № 10 до договору) та інших умов
договору з урахуванням сум платежів, що
надійшли від споживача.

Споживач здійснює оплату вартості
електроенергії за розрахунковий
період на підставі наданого
постачальником рахунка. Обсяги
спожитої електричної енергії
визначаються по фактичним показам
засобів обліку згідно порядку,
обумовленого у додатку № 3 "Графік
зняття показів засобів обліку
електричної енергії" до договору
та/або розрахунковим шляхом у випадках,
передбачених договором ПКЕЕ.

У відповідності до п.17 додатку № 10 до
договору, за підсумками розрахункового
періоду ЕО видає споживачу
розрахункові документи на оплату за
перетікання реактивної
електроенергії. Кошти оплати за
перетікання реактивної електроенергії
перераховуються споживачем на
поточний рахунок ЕО протягом 5 днів від
дня отримання розрахункових
документів.

Пунктом 4.2.1 договору сторони
встановили, що за внесення платежів,
передбачених пунктами 2.3.4 - 2.3.5 цього
договору, з порушенням термінів,
визначених додатком № 5 договору
"Порядок розрахунків за
електроенергію", споживач сплачує
постачальнику пеню у розмірі 1% за
кожний день прострочення платежу,
враховуючи день фактичної оплати. Сума
пені зазначається у розрахунковому
документі окремим рядком або в
окремому розрахунковому документі.

Відповідно до пункту 9.1 Договору, строк
позовної давності для стягнення пені - 2
року. Нарахування штрафних санкцій за
прострочення зобов'язання
припиняється через 2 роки від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п. 9.5 договір набирає чинності з
дня його підписання і укладається на
строк до 31 грудня 2006р. Договір
вважається щорічно продовженим на
наступний календарний рік, якщо за
місяць до закінчення терміну дії цього
договору жодною із сторін не буде
заявлено про припинення його дії або
перегляд його умов.

Термін дії договору було продовжено до
31 грудня 2010р. додатковою угодою від
20.09.2010р. до договору № 4144 від 09.10.2006р.
(а.с. 8-19).

Розбіжності які виникли при укладанні
договору № 4144 від 09.10.2006р. були
урегульовані шляхом складання
протоколу розбіжностей, який
підписаний та скріплений печатками
обох підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач свої зобов'язання за договором
виконував належним чином та поставив
відповідачу активної електроенергії
за період лютий 2012р., червень-липень
2013р. в обсязі 815385кВт*год, а також
реактивної електроенергії за період
лютий 2012р., червень-серпень 2013р. в
обсязі 821435 кВАр*год, що підтверджується
актами приймання-передачі товарної
продукції.

Позивач оформив та направив
відповідачу рахунки за спожиту
активну електроенергію у період лютий
2012р., червень-липень 2013р. на загальну
суму 728297 грн. 88 коп. а також за реактивну
електроенергію за період лютий 2012р.,
червень-липень 2013р. 20562,80 грн.

Відповідач несвоєчасно виконав свої
зобов'язання за Договором, у зв'язку з
чим позивач нарахував споживачу 3%
річних, пеню та інфляційні.

За приписами статті 26 Закону України
„Про електроенергетику" споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії зобов'язаний
додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна норма міститься у
п.7 ст.193 Господарського кодексу
України. Договір є обов'язковим до
виконання (ст.629 ЦК України).
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599 ЦК
України). Згідно ст.530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У своєму відзиві на позовну заяву
відповідач посилався на те, що строк
оплати по рахункам не визначений, а
отже відсутні підстави вважати що
зобов'язання прострочено, суд не
приймає доводів відповідача з
наступних підстав.

Відповідно до п. 9.4 Договору №4144 від
09.10.2006 р., спірні питання та розбіжності
щодо виконання умов Договору, щодо яких
сторонами не буде досягнуто згоди
вирішуються у порядку, встановленому
законодавством України.

Пунктом 6.11. Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 р. № 28, визначено, що
остаточний розрахунок споживача за
електричну енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі виставленого
постачальником електричної енергії
рахунка відповідно до даних про
фактичне споживання електричної
енергії, визначеного за показами
розрахункових засобів обліку, які
фіксуються у терміни, передбачені
договором, та/або розрахунковим шляхом
у випадках передбачених цими
Правилами. У таких рахунках обов'язково
зазначається кінцева дата їх оплати
згідно з договором про постачання
електричної енергії. Тривалість
періоду для здійснення споживачем
розрахунків має не перевищувати 5
операційних днів з дня отримання
рахунка.

Отже, відповідач зобов'язаний оплатити
рахунок протягом не більш 5 операційних
днів від дня його отримання. Матеріали
справи містять достатньо доказів, які
підтверджують дату отримання
відповідачем кожного рахунку, тому
доводи відповідача з приводу
безпідставності нарахування штрафних
санкцій за цими рахунками , не
заслуговують на увагу.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами та договором
(ч.2 ст.193, ч.1 ст.216 та ч.1 ст.218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з ч.2 ст.217 ГК України є штрафні
санкції, до яких віднесено штраф та
пеню (ч.1 ст.230 ГК України). Розмір
штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст.231
ГК України встановлюється законом, а в
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в передбаченому
договором розмірі. При цьому розмір
санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або в певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).
Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено ч.3 ст.549 ЦК України, ч.6 ст.231
ГК України, статтями 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та ч.6
ст.232 ГК України.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь період прострочення, а
також сплатити 3 % річних від
простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, 3% річних та
інфляційних суд вважає їх арифметично
вірними та обргунтованими, тому
задовольняє позовні вимоги в частині
стягнення 3% річних та інфляційних в
повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру пені на 50% у зв'язку з
важким матеріальним становищем
підприємства відповідача, суд зазначає
наступне.

Відповідно до приписів п. 3 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд має право у
виняткових випадках зменшити розмір
пені, яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 551 Цивільного кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду за
наявності обставин, які мають істотне
значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського
кодексу України у разі, якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно зі збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач станом на 01.01.2014р. має
кредиторську заборгованість з виплати
заробітної плати, обов'язкових
платежів до бюджету та цільових фондів
на загальну суму 18331,6 тис.грн., що
підтверджується балансом на 2013 рік.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи
до уваги доводи клопотання
відповідача, а також враховуючи
майнові інтереси обох сторін, суд
дійшов висновку, що на підставі ст. 233
Господарського кодексу України та п. 3.
ст. 83 Господарського процесуального
кодексу України сума пені підлягає
зменшенню на 50% до 1876 грн. 93 коп.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін. За
змістом статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене господарський
суд вважає, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України. судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Донецькобленерго" до Дочірнього
підприємства "Санаторно-курортний
реабілітаційний центр "Слов'янський
курорт" Закритого акціонерного
товариства Лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
"Уркпрофоздоровниця" про стягнення 5178
грн. 60 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Санаторно-курортний реабілітаційний
центр "Слов'янський курорт" Закритого
акціонерного товариства
Лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Уркпрофоздоровниця" (вул. Пушкінська, 2,
м. Слов'янськ, Донецька область, 84110) на
користь Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (84601,
м. Горлівка, пр.-т Леніна, 11, )
кошти у сумі 3301 (три тисячі триста одна)
грн. 67 коп., з яких:

- пеня у розмірі 1876 грн. 93 коп..,
нарахована у період з 07.03.2012р. по 31.03.2012р.
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної та
реактивної електроенергії за період
лютий 2012р., а також з 05.07.2013р. по 13.08.2013р.
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної
електроенергії за період
червень-липень 2013р. та з 05.07.2013р. по
03.10.2013р. реактивної електроенергії за
період червень-серпень 2013р.

- сума інфляційних нарахувань у
розмірі 664 грн. 45 коп., нарахована за
період з 01.03.2012р. по 31.03.2012р. за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті активної та
реактивної електроенергії за період
лютий 2012р.

- 3% річних у розмірі 760 грн. 29 коп. що
нараховані за період з 07.03.2012р. по
31.03.2012р.за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної та реактивної електроенергії
за період лютий 2012р., а також з 05.07.2013р.
по 13.08.2013р. за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань по оплаті
активної електроенергії за період
червень-липень 2013р. та з 05.07.2013р. по
03.10.2013р. реактивної електроенергії за
період червень-серпень 2013р.

Стягнути з Дочірнього підприємства
"Санаторно-курортний реабілітаційний
центр "Слов'янський курорт" Закритого
акціонерного товариства
Лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Уркпрофоздоровниця" (вул. Пушкінська, 2,
м. Слов'янськ, Донецька область, 84110) на
користь Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Донецькобленерго" (84601,
м. Горлівка, пр.-т Леніна, 11, )
судовий збір у сумі 1827 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 17
лютого 2014 року.

Повний текст рішення складено та
підписано 21 лютого 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов