ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Справа № 925/21/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Кучеренко
О.І., при секретарі судового засідання
Голосінській Н.М., за участю
представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 - представник за
довіреністю,

від 1 відповідача - представник не
з'явився,

від 2 відповідача - Житнікова Т.А. -
представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси у приміщенні
суду

справу за позовною заявою

позивача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

до

відповідачів: 1. Відкритого
акціонерного товариства
"Черкасиплодоовоч"

2. Черкаської міської ради

про зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Подано позовну заяву, у якій позивач
просить зобов'язати Черкаську міську
раду провести дії, спрямовані на
вилучення із користування відкритого
акціонерного товариства
"Черкасиплодоовоч" земельної ділянки
площею 0,37 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 під будівлю
охолоджувального сховища з
прибудованою майстернею "в" без
нотаріально засвідченої згоди
відкритого акціонерного товариства
"Черкасиплодоовоч".

Заява мотивована тим, що позивач на
підставі договору купівлі-продажу став
власником об'єкту нерухомості, який
знаходиться на земельній ділянці
зазначеного розміру, звернувшись із
заявою до Черкаської міської ради про
надання дозволу для оформлення права
користування цією земельною ділянкою,
отримав відповідь, у якій рада
зобов'язала його надати нотаріально
завірену відмову колишнього
землекористувача на земельну ділянку,
яку позивач бажає отримати у
користування. Позивач неодноразово
звертався до ВАТ "Черкасиплодоовоч",
але товариство відповіді на їх
звернення не надало, що на думку,
позивача, порушує його право на
отримання у користування земельної
ділянки.

25.02.2014 через канцелярію суду подано
заяву про уточнення позовних вимог, яка
фактично є заявою про зміну предмету
позову, оскільки позивач просить
викласти п.1. позовних вимог у наступній
редакції: 1. Припинити право
користування ВАТ "Черкасиплодоовощ"
земельною ділянкою площею 0,37 га за
адресою АДРЕСА_1.

Право позивача про зміну предмету
позову передбачене ч.4 ст.22 ГПК України.
Проте, таке право надане позивачеві до
початку розгляду справи по суті, а
оскільки розгляд справи по суті був
розпочатий у судовому засіданні 11.02.2014
тому, суд прийшов до висновку, що
вказана заява подана з порушенням
вимог ч. 4 ст. 22 ГПК України, відтак суд
залишає її без розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав вказаних у позовній
заяві, просив їх задовольнити.

Перший відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, у судове засідання свого
представника не направив, не
повідомивши про причини, відзив на
позов до суду не подав.

Представник другого відповідача
письмового відзиву суду не надав, в
судовому засіданні проти позову
заперечив посилаючись на те, що не
вбачає порушень прав позивача,
оскільки міською радою не приймалося
рішень про відмову у наданні згоди на
оформлення документів на земельну
ділянку, а тільки зобов'язано позивача
надати ті документи, які передбачені
вимогами земельного законодавства.

Суд вважає можливим розглядати справу
за відсутності представника першого
відповідача, за наявними в ній
матеріалами, виходячи із того, що
неявка представника відповідача у
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи, а направляти свого
представника у судове засідання чи
заперечувати проти позову є правом
сторони, а не обов'язком.

На підставі ст. 75 ГПК України справа
розглянута за наявними у ній
матеріалами, яких достатньо для
вирішення спору по суті.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та другого відповідача, судом
встановлено наступне.

11.03.2004 між приватним підприємцем ОСОБА_4
(продавець) та приватним підприємцем
ОСОБА_3 (покупець, позивач у справі) було
укладено договір купівлі-продажу (далі
договір), за умовами якого продавець
продав і передав у власність покупця
будівлю охолоджувального сховища "в" з
прибудованою майстернею "в" загальною
площею приміщень 594,1 кв.м., частину
огорожі №1, частину замощення,
розташованих за адресою АДРЕСА_1
(надалі об'єкт), що належить продавцю на
праві приватної власності, а покупець
купив і приймає у власність об'єкт;
об'єкт розташований на земельній
ділянці Черкаської міської ради площею
0,37 га. від якої ВАТ "Черкасиплодоовач"
відмовилось на користь продавця (п.п.
1.1., 1.2. договору).

15.08.2007 позивач звернулася до
виконавчого комітету Черкаської
міської ради з заявою від 08.08.2007, у якій
просив на підставі ст. 120, 123 Земельного
кодексу України та договору
купівлі-продажу від 29.04.1999, дати дозвіл
на виготовлення технічної
документації із землеустрою за адресою
АДРЕСА_1, площею 0,4963 га. в оренду
терміном на 49 років для виробничих
потреб (база металовиробів), без зміни
цільового призначення.

Листом від 23.06.09 №1769-01-25 відповідач 2
повідомив позивача, що для розгляду
питання щодо оформлення права
користування земельною ділянкою
необхідно надати до Черкаської міської
ради, зокрема, нотаріальну засвідчену
згоду попереднього землекористувача
(ВАТ "Черкасиплодоовоч") на вилучення
земельної ділянки із зазначенням її
розмірів та умов вилучення.

Листами від 29.06.2010, від 01.07.2013, від 28.08.2013
позивач звертався до ВАТ
"Черкасиплодоовоч", надсилаючи їх на
вказану у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців адресу, з проханням
надати нотаріальну згоду на вилучення
земельної ділянки, які залишилися без
відповіді та виконання.

Згідно витягу з Єдиного Державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 25-27) ВАТ
"Черкасиплодоовоч" знаходиться в стані
припинення підприємницької
діяльності.

Ненадання ВАТ "Черкасиплодоовощ"
нотаріально засвідченої згоди на
вилучення земельної ділянки, що у
зв'язку із припиненням підприємницької
діяльності, на думку позивача, є
підставою вважати, що він фактично не
являється користувачем земельної
ділянки стало підставою для звернення
позивача з позовом про зобов'язання
Черкаської міської ради провести дії,
спрямовані на вилучення із
користування відкритого акціонерного
товариства "Черкасиплодоовоч"
земельної ділянки площею 0,37 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 під
будівлю охолоджувального сховища з
прибудованою майстернею "в" без
нотаріально засвідченої згоди
відкритого акціонерного товариства
"Черкасиплодоовоч".

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають до задоволення з
огляду на наступне.

Як встановлено судом, позивач у зв'язку
із придбанням у власність об'єкта
нерухомості звернувся до виконкому
Черкаської міської ради з клопотанням
про надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
за адресою АДРЕСА_1, площею 0,4963 га. в
оренду терміном на 49 років.

Правовідносини щодо отримання
земельної ділянки в оренду
урегульовані ст. 124 ЗК України, (в ред.,
яка була чинна на час звернення з
заявою від 08.08.2007), відповідно до якої
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

В подальшому, у зв'язку із зміною
редакції вказаної статті ЗК України
(ред. станом 02.05.2009 - на час надання
відповіді ЧМР), передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
громадянам, юридичним особам,
визначеним частинами другою, третьою
статті 134 цього Кодексу (в даному
випадку у разі розташування на
земельних ділянках об'єктів нерухомого
майна), здійснюється в порядку,
встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Стаття 123 ЗК України передбачала, що
особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом її відведення,
звертається з клопотанням про вибір
місця розташування земельної ділянки
до відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

До клопотання додаються
матеріали, передбачені частиною п'ятою
статті 151 цього Кодексу, зокрема,
засвідчена нотаріально письмова згода
землекористувача (землевласника) на
вилучення (викуп) земельної ділянки (її
частини) із зазначенням розмірів
передбаченої для вилучення (викупу)
земельної ділянки та умов її вилучення
(викупу).

Судом також встановлено, що при
укладанні договору купівлі-продажу
будівлі охолоджувального сховища,
сторони договору визначили, що цей
об'єкт розташований на земельній
ділянці Черкаської міської ради площею
0,37 га, від якої ВАТ "Черкасиплодоовач"
відмовилось на користь продавця. План
земельної ділянки, що переходить до
покупця наведено у додатку до договору,
який підписується сторонами та є
невід'ємною частиною договору.

Статтями 120 Земельного кодексу України
та 377 Цивільного кодексу України
передбачено, що до особи, яка набула
право власності на житловий будинок,
будівлю чи споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку на якій вони
розміщенні, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Крім того, згідно з п. е), ст.144 ЗК України
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду є
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою.

Виходячи з вказаних положень закону та
договору, суд прийшов до висновку, що
отримавши у власність будівлю
охолоджувального сховища, позивач
набув право користування земельною
ділянкою, на якій воно знаходиться, і
право користування попереднього
землекористувача припинилося в
результаті укладення вказаного
договору купівлі-продажу. Відтак,
позивачу не потрібно додатково
отримувати нотаріально посвідчену
відмову у попереднього
землекористувача, на ту частину
земельної ділянки, на якій розміщений
об'єкт нерухомості.

Разом з тим, як вбачається із тексту
заяви позивача від 08.08.2007, він просив
дати дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою за адресою
АДРЕСА_1, площею 0,4963 га, яка перевищую,
зазначений у договору купівлі-продажу
розмір земельної ділянки.

Як зазначено у довідці Головного
управління ДЕРЖКОМЗЕМУ у Черкаській
області від 18.05.2009 № 1428-25-2, земельна
ділянка площею 15444 кв.м. АДРЕСА_1
обліковується за ВАТ
"Черкасиплодоовоч" та відноситься до
земель комерційного використання.

Крім того, в судовому засідання
позивачем надано копію заяви ТОВ
"Прогностика", з якої вбачається, що
товариство не заперечує проти
вилучення та передачі в оренду
приватному підприємцю ОСОБА_3
земельної ділянки, площею 380 кв.м.
розташованої АДРЕСА_1, за рахунок
земель товариства з обмеженою
відповідальністю "Прогностика", яка
була посвідчена приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 01.07.2009 (а.с. 56).

Таким чином, на час звернення позивача
до другого відповідача (15.08.2007), він мав
право (в силу ст.120 ЗК України та 377 ЦК
України) на оформлення права
користування на земельну ділянку, 0,37
га, оскільки як встановлено в процесі
розгляду справи інша частина земельної
ділянки знаходилась у користуванні
інших осіб.

Підстави припинення користування
земельною ділянкою передбачені у ст.141
ЗК України: добровільна відмова від
права користування земельною ділянкою;
вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;
припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій;
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням;
систематична несплата земельного
податку або орендної плати; набуття
іншою особою права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці;
використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Таким чином, маючи намір отримати у
користування земельну ділянку, яка
знаходиться у користуванні іншої
особи, позивач повинен був отримати
добровільну відмову від користування
від попереднього землекористувача.

Згідно приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом встановлено, що на звернення
позивача другий відповідач повідомив,
що для розгляду питання щодо
оформлення права користування
земельною ділянкою необхідно надати
нотаріально засвідчену згоду
попереднього землекористувача. Подана
представником позивача заява про
погодження та вилучення земельної
ділянки ТОВ "Прогностика" датована
01.02.2009, тобто після заяви про надання
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою за адресою
АДРЕСА_1, площею 0,4963 га, виходячи з чого,
суд вважає, що другий відповідач діяв у
межах визначених законом повноважень.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1 ГПК України
підприємства та організації, мають
право звертатися до господарського
суду за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд вважає що
позивачем не доведено наявність його
порушеного або оспорюваного права чи
охоронюваного законом інтересу, а тому
вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 із зазначених позивачем підстав
до задоволення не підлягають.

На підставі ст. 49 ГПК України понесені у
даній справі судові витрати повністю
покладаються на позивача та йому не
відшкодовуються.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів з
дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 28.02.2014

Суддя
О.І. Кучеренко