ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.Справа № 915/1807/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В. Таран, Л.І. Бойко (на підставі
розпорядження від 19.02.114 р. №13),

при секретарі судового засідання - І.М.
Станковій,

за участю представників сторін:

від прокуратури: І.О. Коломійчук,

від відповідачів:

1)Березанської районної державної
адміністрації: не з'явився,

2)ВКФ "Юна-Сервіс" у вигляді ТОВ: В.В.
Мікуленко,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Заступника прокурора Миколаївської
області

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 28.11.2013р.

у справі № 915/1807/13

за позовом Прокурора Березанського
району Миколаївської області в
інтересах держави

до відповідачів:

1)Березанської районної державної
адміністрації;

2)Виробничо-комерційної фірми
"Юна-Сервіс" у вигляді Товариства з
обмеженою відповідальністю

про визнання незаконним та скасування
розпорядження та визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки,

встановив:

Прокурор Березанського району
Миколаївської області звернувся з
позовом в інтересах держави до
Березанської районної державної
адміністрації, Виробничо-комерційної
фірми "Юна-Сервіс" у вигляді Товариства
з обмеженою відповідальністю про:

- визнання незаконним та скасування
розпорядження Березанської районної
державної адміністрації від 16.11.2007р.
№1349 "Про продаж земельної ділянки для
несільськогосподарського
призначення";

- визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 3,0418 га, під кадастровим номером
:09:000:0457, розташованої по пр.
Курортному, 7 в с. Коблево Березанського
району Миколаївської області,
укладеного 22.04.2008р. між Березанською
райдержадміністрацією та ВКФ
"Юна-Сервіс" у вигляді ТОВ.

Позовні вимоги мотивовані приписами
статей 13, 19 Конституції України, статей
7, 43 Закону України "Про місцеві
державні адміністрації", статей 4, 85, 88
Водного кодексу України, статей 58, 152
Земельного кодексу України, статей 21,
203, 215 Цивільного кодексу України,
статтею 207 Господарського кодексу
України з посиланням на те, що спірна
земельна ділянка розташована на землях
рекреаційного призначення в межах
прибережної захисної смуги Чорного
моря, а тому не може бути передана у
приватну власність.

На виконання вимог ухвали
господарського суду від 22.10.2013р. щодо
надання доказів того, що земельна
ділянка, яка є предметом спору,
відноситься до земель прибережної
захисної смуги, позивачем надано
письмові пояснення (за вх.№21929/13 від
08.11.2013р.), в яких зазначено, що
відповідно до частини 3 статті 60
Земельного кодексу України в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, розмір та межі
прибережної захисної смуги уздовж
морів та навколо морських заток і
лиманів встановлюються за проектами
землеустрою. Чинна на той момент
редакція статті 88 Водного кодексу
України передбачала лише необхідність
встановлення вздовж морів прибережної
захисної смуги шириною не менше двох
кілометрів. В документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку ВКФ "Юна-Сервіс" у
вигляді ТОВ для рекреаційного
призначення під обслуговування бази
відпочинку "Орбіта" (в тому числі
експлікації земельних угідь та
кадастровому плані) зазначено, що
спірна земельна ділянка повністю
перебуває в межах прибережної захисної
смуги Чорного моря. Враховуючи, що
вимога про встановлення меж
прибережної захисної смуги за окремим
проектом була законодавчо встановлена
після виникнення спірних
правовідносин (з часу прийняття Закону
України "Про внесення змін до Водного
та Земельного кодексів України щодо
прибережних захисних смуг" від 02.12.10
року), достатнім доказом перебування
земельної ділянки в межах цієї смуги є
матеріали документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності.

26.11.2013р. позивачем надано письмові
пояснення (вх.№23200), в яких зазначено
про те, що Березанською районною
державною адміністрацією
розпорядження №1349 від 16.11.2007р. прийнято
без затвердження звіту експертної
грошової оцінки земельної ділянки та
за відсутності позитивного висновку
державної експертизи землевпорядної
документації, що суперечить приписам
статті 35 Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації"

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 28.11.2013р. у
задоволенні позовних вимог відмовлено
у повному обсязі з огляду на
недоведеність факту перебування
спірної земельної ділянки в межах
прибережної захисної смуги, оскільки
суду не надано доказів, які б
підтверджували відведення в межах
розташування спірної земельної
ділянки прибережних захисних смуг та
виготовлення відповідних проектів
прибережних захисних смуг у
відповідності до статей 87, 88 Водного
кодексу України та Порядку визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
режиму ведення господарської
діяльності в них, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.05.1996 року № 486. Письмові пояснення
прокуратури Березанського району від
26.11.2013р. судом розцінено як зміну
підстави позову (заявлення додаткової
підстави), що в силу вимог статті 22
Господарського процесуального кодексу
України допускається лише до початку
розгляду судом справи по суті, у зв'язку
з чим відмовлено у прийнятті до
розгляду письмових пояснень прокурора
щодо відсутності позитивного висновку
державної землевпорядної експертизи.

Не погодившись з рішенням суду,
заступник прокурора Миколаївської
області звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просив рішення
скасувати, позов задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної
скарги скаржник послався на те, що в
проекті землеустрою щодо відведення
ТОВ ВКФ "Юна-Сервіс" спірної земельної
ділянки в оренду та технічній
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності, зазначено, що земельна
ділянка повністю перебуває в межах
прибережної захисної смуги. Також
апелянтом вказано про те, що судом
першої інстанції в порушення статті 43
Господарського процесуального кодексу
України не надано належної правової
оцінки факту прийняття оспорюваного
розпорядження без попереднього
затвердження грошової оцінки
земельної ділянки та за відсутності
позитивного висновку державної
землевпорядної експертизи. При цьому
скаржник не погодився з висновками
господарського суду про те, що
додаткові пояснення прокурора є заявою
про зміну підстав позову, внаслідок
чого судом невірно застосовано приписи
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши представників прокуратури
та ВКФ "Юна-Сервіс" у вигляді ТОВ,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального і процесуального права,
апеляційна інстанція встановила
наступне.

На підставі договору купівлі-продажу
(приватизації) № 1-Ж від 03.09.2005р. ВКФ
«Юна-Сервіс» придбало у Регіонального
відділення Фонду держмайна України по
Миколаївській області базу відпочинку
"Орбіта", у тому числі об'єкти
нерухомості згідно з Витягом з реєстру
прав власності на нерухоме майно від
31.08.05 року № 8206677, виданим Березанською
філією ММБТІ (а.с.129-135).

Розпорядженням Березанської районної
державної адміністрації № 1166 від
11.10.2007р. "Про затвердження технічної
документації із землеустрою та надання
в оренду земельної ділянки" на підставі
заяви відповідача від 08.10.2007р.
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право користування
земельною ділянкою ВКФ "Юна-Сервіс" у
вигляді ТОВ в довгострокову оренду
терміном на 49 років для рекреаційного
призначення під розміщення існуючої
бази відпочинку "Орбіта" в зоні
відпочинку "Коблеве" (пр-т Курортний, 7) в
межах території Коблевської сільської
ради Березанського району
Миколаївської області та передано
вказану земельну ділянку ВКФ
"Юна-Сервіс" у вигляді ТОВ в
довгострокову оренду терміном на 49
років (а.с. 12, 13).

Висновком експерта-оцінювача
Тарновської Р.В. визначено експертну
грошову оцінку земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
розташованою за адресою: Миколаївська
область, Березанський район, в межах
території Коблевської сільської ради
(зона відпочинку "Коблеве"), без
урахування ПДВ на дату оцінки. Грошова
оцінка становить 988 127, 00 грн. (а.с. 16).

Розпорядженням Березанської районної
державної адміністрації №1350 від 16.11.2007
року "Про затвердження звіту
експертної грошової оцінки земельної
ділянки" затверджено Звіт експертної
грошової оцінки земельної ділянки, яка
знаходиться в оренді ВКФ "Юна-Сервіс" у
вигляді ТОВ рекреаційного призначення
для обслуговування бази відпочинку
"Орбіта" за адресою: Миколаївська
область, Березанський район, в межах
території Коблевської сільської ради
(зона відпочинку "Коблево") та
зазначено, що вартість земельної
ділянки площею 3,0418 га становить 988 127, 00
грн. (а.с.17).

Розпорядженням Березанської районної
державної адміністрації № 1349 від
16.11.2007р. "Про продаж земельної ділянки
для несільськогосподарського
призначення" на підставі заяви
відповідача від 24.10.2007р. вирішено
продати Виробничо-комерційній фірмі
"Юна-Сервіс" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю земельну
ділянку рекреаційного використання
для обслуговування бази відпочинку
"Орбіта" загальною площею 3,0418га, яка
знаходиться в її користуванні,
розташованої за адресою: зона
відпочинку "Коблево" ( пр-т Курортний, 7)
за межами населеного пункту в межах
території Коблевської сільської ради
Березанського району Миколаївської
області, встановивши вартість
земельної ділянки відповідно до
висновку експертної оціночної
вартості, визначеної ПП Тарновською
Р.В. в розмірі: 988 127, 00 грн. (а.с. 14, 15).

22.04.2008р. між Березанською районною
державною адміністрацією (продавцем)
та ВКФ "Юна-Сервіс" у вигляді ТОВ
(покупцем) укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
відповідно до умов якого на підставі
розпорядження №1349 від 16.11.2007р.
продавець продав, а покупець купив
земельну ділянку загальною площею 3,0418
га, розміщену за межами населеного
пункту в межах території Коблевської
сільської ради Березанського району
Миколаївської області, база відпочинку
"Коблево", проспект Курортний, 7, на якій
знаходиться нерухоме майно (база
відпочинку "Орбіта"), належне покупцеві
на підставі договору купівлі-продажу
№268 від 03.09.2005р., право власності на яке
зареєстроване Березанською філією
Миколаївського міжміського бюро
технічної інвентаризації 09.09.2005р. за
реєстраційним №11900901, номер запису 216
(а.с.18-19).

Земельну ділянку надано для
рекреаційного використання для
обслуговування бази відпочинку
"Орбіта". Кадастровий номер земельної
ділянки: :09:000:0457. Вартість
земельної ділянки 988 127, 00 грн.

Спірна земельна ділянка передана
покупцю на підставі акту
приймання-передачі земельної ділянки
від 22.04.2008 року (а.с. 21).

08.05.2008р. ВКФ "Юна-Сервіс" у вигляді ТОВ
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№923678, зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №04 (а.с.
22).

Державною інспекцією сільського
господарства в Миколаївській області
на вимогу прокурора Березанського
району Миколаївської області
проведено перевірку дотримання вимог
земельного законодавства відповідачем
при використанні земельної ділянки за
адресою: Миколаївська область,
Березанський район, с. Коблево. За
результатами перевірки встановлено, що
відповідно до документації із
землеустрою, експлікації земельних
угідь та кадастрового плану спірна
земельна ділянка, яка надана
Виробничо-комерційній фірмі
"Юна-Сервіс" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю для
обслуговування бази відпочинку
"Орбіта", розташована на землях
рекреаційного призначення в межах
прибережної захисної смуги Чорного
моря. Надання земель прибережної
захисної смуги уздовж моря у приватну
власність законодавством не
передбачено, а тому розпорядження
райдержадміністрації суперечить
законодавству, порушує цивільні права
та інтереси, що є підставою для
визнання його недійсним у судовому
порядку. Вказані обставини
підтверджуються листом Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області № 1763(6.1-1) від
29.08.2013р. (а.с. 27-29).

03.09.2013р. прокурором Березанського
району Миколаївської області внесено
подання про усунення порушень
законодавства, причин та умов, що їм
сприяли, пославшись на те, що
розпорядження Березанської районної
державної адміністрації №1349 від
16.11.2007р. "Про продаж земельної ділянки
для несільськогосподарського
призначення" прийнято з порушенням
вимог чинного законодавства та
зобов'язано Березанську районну
державну адміністрацію вирішити
питання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності осіб,
з вини яких допущено порушення
земельного законодавства (а.с. 30-31).

11.09.2013р. Березанською районною
державною адміністрацією за
результатами розгляду подання
прокурора Березанського району
Миколаївської області від 03.09.2013 року
направлено лист № 734-01-3-34-13 від 11.09.2013р.,
в якому зазначено, що розпорядження
Березанської районної державної
адміністрації №1349 від 16.11.2007 року "Про
продаж земельної ділянки для
несільськогосподарського призначення"
прийнято з дотриманням вимог чинного
законодавства та відсутністю підстав
для притягнення до дисциплінарної
відповідальності посадових осіб
Березанської районної державної
адміністрації (а.с. 32-34).

Вищевикладені обставини стали
підставою для звернення до суду з даним
позовом.

Судова колегія зазначає, що для
належного розгляду заявленого позову
перш за все необхідно визначитись з
підставами, якими прокурор обґрунтовує
вимоги про визнання незаконним та
скасування розпорядження Березанської
районної державної адміністрації №1349
від 16.11.2007р. і про визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 22.04.2008р.

У пункті 3.12. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (з подальшими
змінами) зазначено, що під предметом
позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу. Відтак зміна
предмета позову означає зміну вимоги, з
якою позивач звернувся до відповідача,
а зміна підстав позову - це зміна
обставин, на яких ґрунтується вимога
позивача. Одночасна зміна і предмета, і
підстав позову не допускається.

Предметом позову у даній справі є
вимога про визнання незаконним і
скасування розпорядження Березанської
районної державної адміністрації №1349
від 16.11.2007р. та визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 22.04.2008р.

Частиною четвертою статті 22
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що до початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Початок розгляду справи по суті має
місце з того моменту, коли
господарський суд після відкриття
судового засідання, роз'яснення (за
необхідності) сторонам та іншим
учасникам судового процесу їх прав та
обов'язків і розгляду інших клопотань і
заяв переходить безпосередньо до
розгляду позовних вимог, про що
зазначається в протоколі судового
засідання (пункт 3.12. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

В позовній заяві прокурора в якості
підстави позову зазначено обставини,
які полягають в тому, що спірна
земельна ділянка розташована на землях
рекреаційного призначення в межах
прибережної захисної смуги Чорного
моря, а тому в силу статті 58 Земельного
кодексу України та статей 85, 88 Водного
кодексу України не може бути передана у
приватну власність.

Проте в подальшому, 26.11.2013р. позивачем
надано письмові пояснення (вх.№23200), в
яких зазначено, що Березанською
районною державною адміністрацією
розпорядження №1349 від 16.11.2007р. прийнято
без затвердження звіту експертної
грошової оцінки земельної ділянки, яку
в подальшому затверджено
розпорядженням №1350 від 16.11.07 року. При
цьому Звіт про експертну грошову
оцінку земельної ділянки, на підставі
якого прийнято рішення про її продаж,
не отримав позитивного висновку
державної експертизи землевпорядної
документації. Як наслідок звіт не міг
бути підставою для прийняття 16.11.2007р.
спірного розпорядження № 1349. Отже,
розпорядження Березанської районної
державної адміністрації № 1349 від 16.11.2007
року прийнято без позитивного висновку
державної землевпорядної експертизи,
що суперечить приписам статті 35 Закону
України "Про державну експертизу
землевпорядної документації" та є
самостійною підставою для визнання
незаконним та скасування зазначеного
розпорядження в судовому порядку.

В судовому засіданні суду першої
інстанції 28.11.2013р. представник
прокуратури зазначив, що подані
пояснення є уточненнями до позовної
заяви.

Апеляційна інстанція погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про те, що в поданих суду письмових
поясненнях від 26.11.2013р. позивачем
зазначено вже дві різні за правовим
змістом підстави позову. Вказані
письмові пояснення судом першої
інстанції правомірно розцінено як
зміну підстави позову (заявлення
додаткової підстави), що в силу вимог
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
допускається лише до початку розгляду
судом справи по суті. Натомість розгляд
справи по суті розпочато судом в
судовому засіданні 22.10.2013р., про що
зазначено у відповідному протоколі
(а.с. 41).

За таких обставин розгляд вимог про
визнання незаконним та скасування
розпорядження і про визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки необхідно здійснювати
виходячи з обґрунтувань, зазначених
позивачем в позовній заяві та
письмових поясненнях від 08.11.2013р., що
стосуються тлумачення (роз'яснення)
підстави позову, заявленій в позовній
заяві, щодо заборони передачі у
приватну власність земельних ділянок в
межах прибережних захисних смуг.

Згідно положень статті 58 Земельного
кодексу України до земель водного
фонду належать землі, зайняті, зокрема,
прибережними захисними смугами вздовж
морів, річок та навколо водойм, крім
земель, зайнятих лісами. Для створення
сприятливого режиму водних об'єктів
уздовж морів, навколо озер, водосховищ
та інших водойм встановлюються
водоохоронні зони, розміри яких
визначаються за проектами землеустрою.

Відповідно до приписів статті 60
Земельного кодексу України вздовж
річок, морів і навколо озер, водосховищ
та інших водойм з метою охорони
поверхневих водних об'єктів від
забруднення і засмічення та збереження
їх водності встановлюються прибережні
захисні смуги. Уздовж морів та навколо
морських заток і лиманів
встановлюється прибережна захисна
смуга шириною не менше двох кілометрів
від урізу води. Прибережні захисні
смуги встановлюються за окремими
проектами землеустрою. Межі
встановлених прибережних захисних
смуг і пляжних зон зазначаються в
документації з землеустрою,
кадастрових планах земельних ділянок,
а також у містобудівній документації.

Статтею 88 Водного кодексу України
передбачено, що прибережні захисні
смуги встановлюються за окремими
проектами землеустрою. Проекти
землеустрою щодо встановлення меж
прибережних захисних смуг (з
установленою в них пляжною зоною)
розробляються в порядку, передбаченому
законом.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.05.1996р. №486 затверджено Порядок
визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них.
Відповідно до пунктів 4, 5 вказаного
Порядку (у редакції, яка була чинною на
час виникнення спірних правовідносин)
у межах водоохоронних зон виділяються
землі прибережних захисних смуг та
смуги відведення з особливим режимом
їх використання відповідно до статей
88-91 Водного кодексу України. Розміри і
межі водоохоронних зон визначаються
проектом на основі
нормативно-технічної документації.
Проекти цих зон розробляються на
замовлення органів водного
господарства та інших спеціально
уповноважених органів, узгоджуються з
органами Мінекоресурсів, Держводгоспу,
Держкомзему, власниками землі,
землекористувачами і затверджуються
відповідними місцевими органами
державної виконавчої влади та
виконавчими комітетами Рад.

З прийняттям постанови Кабінету
Міністрів України "Про внесення змін до
деяких постанов Кабінету Міністрів
України" № 214 від 15.02.2012р. (тобто після
спливу більше 4 років з моменту
прийняття оскаржуваного розпорядження
та укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки) пункт 5
вищевказаного Порядку викладено в
іншій редакції: "Проекти цих зон
розробляються на замовлення фізичних
та юридичних осіб, узгоджуються з
власниками землі, землекористувачами,
Мінприроди, Держводагентством та
територіальними органами
Держземагентства і затверджуються
відповідними місцевими органами
виконавчої влади або виконавчими
комітетами рад".

Отже, виходячи з наведених норм,
прибережні смуги мають
встановлюватись за проектами
землеустрою, а не автоматично.

У постанові Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що згідно
з частиною другою статті 4-3
Господарського процесуального кодексу
України та статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Якщо стороною
(або іншим учасником судового процесу)
у вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, то розгляд
справи господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами. Вирішуючи питання
щодо доказів, господарські суди
повинні враховувати інститут
допустимості засобів доказування,
згідно з яким обставини справи, що
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В матеріалах справи відсутні докази,
які б підтверджували, що на дату
прийняття оскаржуваного розпорядження
відповідача були визначені розмір та
межі водоохоронних зон та прибережних
захисних смуг навколо Чорного моря.

При цьому довідкою Відділу
Держземагенства у Березанському
районі Миколаївської області № 06-5-834
від 12.11.2013р. підтверджено, що станом на
08.11.2013р. проекти землеустрою щодо
встановлення меж прибережної захисної
смуги та водоохоронної зони уздовж
Чорного моря в межах території с.
Коблево Коблівської сільської ради у
відділі відсутні. Отже, прибережна
захисна смуга та межі водоохоронної
зони на даній території в натурі (на
місцевості) згідно п. 3 ст 60 ЗК України
не встановлені. Відповідно розробленої
та погодженої в установленому порядку
землевпорядної документації земельні
ділянки, які перебувають у власності
площею 3, 0418 га ВКФ "Юна-Сервіс" у вигляді
ТОВ відносяться до категорії земель -
землі рекреаційного призначення (а.с.
61).

У зв'язку із викладеним колегією суддів
не можуть бути прийняті до уваги доводи
апеляційної скарги про те, що спірна
земельна ділянка знаходиться в
прибережній захисній смузі Чорного
моря.

Враховуючи те, що судом не встановлено
незаконності та неправомірності
прийняття Березанською
райдержадміністрацією розпорядження
від 16.11.2007р. №1349, місцевий
господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення похідних вимог, а саме
визнання недійсним договору
купівлі-продажу, укладеного 22.04.2008р. між
Березанською райдержадміністрацією та
ВКФ "Юна-Сервіс" у вигляді ТОВ.

За таких обставин рішення суду слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу

України, суд -

постановив:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 28.11.2013р. у
справі №915/1807/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови підписано
03.03.2014 р..

Головуючий суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В. Таран

Суддя
Л.І. Бойко