ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р.
Справа № 918/199/14

Суддя Гудзенко Я. О. розглянувши
справу за позовом фізичної
особи-підприємця Ширко Марини
Романівни до товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісно-промислове
підприємство» «МБР Україна» про
стягнення 3 056, 17 грн.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Ширко М.Р. (паспорт
СР 951389 від 03.01.2003 р.);

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Ширко
Марина Романівна (далі - позивач)
звернулася в господарський суд
Рівненської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісно-промислове
підприємство» «МБР Україна» (далі -
відповідач) про стягнення 3 056, 17 грн. з
яких 3 000 грн. боргу за надані послуги, 27,
62 грн. три відсотки річних та 28, 55 грн.
інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду від 13
лютого 2014 року порушено провадження у
справі № 918/199/14 розгляд якої
призначено на 20 лютого 2014 року.

18 лютого 2014 року від позивача надійшли
витребувані ухвалою від 13.02.14 р.
документи.

В судовому засіданні 20 лютого 2014 року
судом оглянуто оригінали документів
доданих до позовної заяви, позивач
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач відзив на позовну заяву, а
також доказів погашення
заборгованості не подав, в судове
засідання не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, про
час і місце проведення судових
засідань був повідомлений належним
чином, про що свідчить наявне в
матеріалах справи повідомлення про
вручення поштового відправлення № 33 7.

Враховуючи те, що нез'явлення
відповідача в судове засідання не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті за результатами оцінки
доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 20.02.2014 р.
відповідно до ст. 85 ГПК України судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги,
господарський суд Рівненської області,
-

ВСТАНОВИВ:

3 червня 2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір про
надання юридичних послуг №30/13 (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач
зобов'язався за дорученням та в
інтересах відповідача розробляти,
планувати та реалізовувати комплекс
заходів, направлених на правове
забезпечення статутної діяльності
відповідача. Під правовим
забезпеченням сторони погодили
розуміти: забезпечення
нормативно-правовою документацією;
надання консультацій і роз'яснень з
юридичних питань, усних та письмових
довідок щодо законодавства України;
здійснення представництва інтересів в
місцевих судах (загальних,
господарських, адміністративних),
апеляційних судах (загальних,
господарських, адміністративних),
Верховному суді України, Вищому
адміністративному суді України, Вищому
господарському суді України з усіма
правами, які законодавством надаються
позивачеві, відповідачу, третій особі,
в тому числі знайомитись з матеріалами
справи, робити з них витяги, подавати
докази, брати участь в їх досліджені,
заявляти клопотання, давати усні та
письмові пояснення суду, також
надається право повної або часткової
відмови від позовних вимог,
відкликання або відмови від
апеляційних, касаційних скарг,
підписання мирової угоди, відзиву,
заяв; здійснення представництва в
органах державної влади та органах
місцевого самоврядування, їх
виконавчих та розпорядчих органах, а
також в державних, громадських та інших
організаціях.

За змістом п. 2.1 Договору відповідач
замовляє послуги та приймає їх, у
порядку, встановленого розділом ІІІ
Договору.

За умовами п. 3.1 Договору сторонами
узгоджено порядок замовлення та
приймання послуг позивача, а саме,
відповідно до пп. 3.1.1. Договору
відповідач замовляє необхідні послуги
в усній формі або письмово, з
одночасним наданням документів,
передбачених в п. 2.2. Договору.

Відповідно до пп. 3.1.4. Договору факт
виконання замовлення (надання
юридичних послуг) оформляється
двостороннім Актом про виконання
замовлення. Акти складаються позивачем
і пропонуються на розгляд відповідачу.
Одночасно сторони узгоджують суму,
належну до остаточної оплати
виконаного замовлення (в Акті або
додатку до нього).

За змістом п. 4.1. Договору відповідач
оплачує послуги позивача після
узгодження в Акті (додатку до Акту) суми
їх вартості, або на умовах,
передбачених конкретною заявкою, що
подається в порядку, передбаченому р.
ІІІ Договору. Відповідач може
запропонувати позивачу виставити
рахунок на оплату обумовленої суми.

На виконання умов Договору сторонами
було підписано та скріплено відтиском
печатки відповідача Заявку (додаток до
договору про надання юридичних послуг
№30/13 від 03 червня 2013 року, а. с. 9) від 27
серпня 2013 року, якою сторонами було
погоджено зміст послуги:
представництво інтересів ТОВ
"Сервісно-промислове підприємство "МБР
Україна" в Рівненському апеляційному
господарському суді під час розгляду
апеляційної скарги відповідача
публічного акціонерного товариства
"АЕС Рівнеобленерго" на рішення
господарського суду Рівненської
області від 31.07.2013 року у справі №
918/934/13, ціну в розмірі 3 000 грн. та порядок
оплати - протягом п'яти банківських
днів з моменту підписання акту про
виконання замовлення.

18 жовтня 2013 року позивачем було
здійснено представництво інтересів
ТОВ "Сервісно-промислове підприємство
"МБР Україна" в Рівненському
апеляційному господарському суді, на
підставі чого між сторонами 18.10.2013 року
було складено акт про виконання
замовлення підписаний сторонами та
скріплений відтиском печатки
відповідача.

Однак, відповідач прийняті
зобов'язання з оплати вартості наданих
послуг не виконав, чим порушив умови
Договору.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
послуги склала 3 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до відповідача з
претензією про сплату заборгованості
(а.с. 11), однак надіслана претензія була
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України
позивач нарахував 27, 62 грн. три відсотки
річних в період з 24.10.2013 р. по 04.02.2014 р., а
також інфляційні втрати в період з
28.10.2013 р. по 31.10.2013 р. в сумі 1, 55 грн., в
період з 01.11.2013 р. по 30.11.2013 р. в сумі 6, 00
грн., в період з 01.12.2013 р. до 31.12.2013 р. в
сумі 15, 00 грн., в період з 01.01.2014 р. по
31.01.2014 р. в сумі 6, 00 грн.

Однак, судом встановлено, що при
розрахунку трьох відсотків річних
позивачем допущено помилку, а саме
початком нарахування зазначено 24.10.2013
р., в той час як розрахунок слід
проводити починаючи з 28.10.2013 р.

Крім того, в нарахуванні інфляційних
втрат позивач допущено помилку в
розрахунку за період з 28.10.2013 р. по 31.10.2013
р., оскільки за вказаний період
сукупний показник інфляції становить
1.000.

Судом було перераховано заявлені
позивачем вимоги в частині стягнення
трьох відсотків річних та інфляційних
втрат, і відповідно до проведених
розрахунків, в період з 28.10.2013 р. по
04.02.2014 р. розмір трьох відсотків річних
становить 24, 66 грн., а загальна сума
втрат від інфляції 27, 00 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. При цьому ст. 525 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що Позивач прийняті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
проте, відповідач розрахунки за
договором не провів.

Доказів на обґрунтування своїх
заперечень, а також доказів сплати
боргу під час розгляду справи
Відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, заслухавши
пояснення позивача, враховуючи докази
надані позивачем на підтвердження
заявлених вимог, - вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ч.ч. 1, 5 ст. 49 ГПК
України судові витрати в розмірі 1 824, 88
грн., покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Сервісно-промислове
підприємство» «МБР Україна» (33013, м.
Рівне, вул. Бахарєва, буд. 23, код 32802946) на
користь фізичної особи - підприємця
Ширко Марини Романівни (33028, м. Рівне,
вул. Міцкевича, буд. 32, оф. 63, код ) 3
000 (три тисячі) грн. 00 коп. основної суми
боргу, 24 (двадцять чотири) грн. 64 коп. три
відсотки річних, 27 (двадцять сім) грн. 00
коп. інфляційних втрат та 1 824 (одна
тисяча вісімсот двадцять чотири) грн. 88
коп. судового збору.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення підписано 24.02.2014
року.

Суддя
Гудзенко Я.О.