ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.
Справа № 921/289/13-г/6

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів
Т.С.

суддів
Марко
Р.І.

Бойко
С.М.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
Фермерського господарства "Барселона",
с.Городниця, Підволочиського району,
Тернопільської області, б/н від 02.12.13
року

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.11.2013 року

у справі №921/289/13-г/6

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроскоп Україна", м.
Київ,

до відповідача: Фермерського
господарства "Барселона", с.Городниця,
Підволочиського району,
Тернопільської області,

про: стягнення 1 319 294,73 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Тернопільської області від 16.05.2013р. у
справі №921/289/13-г/6, яке залишено без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013 р.,
позовні вимоги задоволено: стягнуто з
Фермерського господарства "Барселона"
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроскоп Україна"
1083336,38 грн. боргу, 108333,64 грн. штрафу,
54610,81 грн. пені, 73013,90 грн. 20% річних, 26386
грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського
суду України від 23.09.2013р. касаційну
скаргу фермерського господарства
"Барселона" задоволено, рішення
господарського суду Тернопільської
області від 16.05.2013р. та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 09.07.2013р. у
справі №921/289/13-г/6 скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Тернопільської
області.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 21.11.2013 року
у справі № 921/289/13-г/6 (суддя Охотницька
Н.В.) позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агроскоп
Україна" задоволено; вирішено стягнути
з Фермерського господарства
"Барселона" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агроскоп
Україна - 1 083 336,38 грн. боргу, 108 333,64.
штрафу, 54 610,81 пені, 73 013,90 - 20% річних.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 21.11.2013року у справі №
921/289/13-г/6, відповідач - ФГ "Барселона" -
подав апеляційну скаргу з неповноти
з'ясування місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник мотивує
апеляційну скаргу тим, що визнавши
договір № 12 ЗК 02/ТЕЛН від 08.12.2011 р.,
неукладеним, внаслідок відсутності
всіх істотних умов: повного переліку
товару, а отже предмету, суд вважав
укладеним інший договір із
аналогічними недоліками змісту.
Договори № 123К02/ТЕЛН та № 123202
підписувались при відсутності
невід'ємних додатків до вказаних
договорів (п. 1.1). Специфікацій від 23
квітня 2012 року та по 12 червня 2012 року до
договорів не було погоджено ціну
товару. Специфікації від імені ТЗОВ
«Агроскоп Україна» підписувались
директором значно пізніше, а саме з 27
квітня 2012 року по 12 червня 2012 року
включно. Вважає, також, що суд першої
інстанції не виконав вказівки Вищого
господарського суду України викладені
в постанові від 23.09.2013 р., у справі
№921/289/13-г/6.

На підставі наведеного скаржник
просить рішення господарського суду
Тернопільської області від 21.11.2013 року
скасувати повністю та залишити позов
без розгляду.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 921/289/13-г/6
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
17.12.2013 року у склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Малех І.Б. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
18.12.13 р. подані скаржником матеріали
визнано достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 28.01.14 р..

Згідно розпорядження голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014 року, у
зв'язку із тимчасовою непрацездатністю
судді Малех І.Б., у склад колегії для
розгляду справи № 921/289/13-г/6 замість
судді Малех І.Б. введено суддю Бойко
С.М..

Ухвалою суду від 28.01.2014 року
задоволено заяву про самовідвід судді
Желіка М.Б. яку останній заявив, з метою
усунення обставин, що викликають
сумнів у сторін в його неупередженості,
оскільки справа № 921/289/13-г/6 вже
розглядалась раніше колегією суддів
за його участю, а прийнята цією
колегією постанова скасована Вищим
господарським судом України.

Розпорядженням в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014 року, у
зв'язку із заявою про самовідвід судді
Желіка М.Б., у склад колегії для
розгляду вищезазначеної справи
введено замість судді Желіка М.Б. -
суддю Марка Р.І..

Ухвалою суду від 28.01.14 року
розгляд справи відкладався з підстав,
викладених у ній.

11.02.14 року представники сторін в
судове засідання повторно не з'явились,
причин неявки суду не повідомили.
Враховуючи, що явка представників
сторін у судове засідання не була
визнана судом обов'язковою, а також
достатність матеріалів справи для
розгляду апеляційної скарги по суті,
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне:

як встановлено судом першої
інстанції, 08.12.2011 р. (з врахуванням
додаткової угоди до договору
купівлі-продажу № 123202 від 08.12.2012р., між
ТОВ "Агроскоп Україна" та ФГ "Барселона"
укладено договір купівлі - продажу
№132202 (внутрішній номер 11ЗК 02/ТЕЛН), за
змістом якого продавець (позивач)
зобов'язувався передати у власність
покупцю засоби захисту рослин (товар),
згідно специфікацій - додатків до
договору, що становлять його невід'ємну
частину, а покупець (відповідач) брав на
себе зобов'язання прийняти товар та
оплатити його вартість згідно умов
договору. Специфікації
до договору підписані сторонами без
заперечень 18.04.2012р., 27.04.2012р., 16.05.2012р.,
22.05.2012р., 25.05.2012р., 29.05.2012р., 31.05.2012р.,
05.06.2012р., 12.06.2012р. та 03.07.2012р., в період
його виконання. Відтак, посилання
скаржника на їх підписання пізніше від
самого договору не впливає на правову
характеристику спірних відносин. На
невідповідність змісту специфікацій
намірам сторін та їх волевиявленню
скаржник не посилався.

Товар вважався прийнятим
покупцем за кількістю та якістю у
відповідності до видаткової накладної.
З моменту такої передачі до покупця
переходило право власності на нього
(п.п. 3.9, 3.10 договору).

Розділом 2 вищезазначеного договору
сторони визначили порядок розрахунків
за товар, зокрема згідно п. 2.3. покупець
здійснює попередню оплату за товар в
розмірі 20% вартості кожної окремої
партії товару, зазначеної в додатках до
договору або замовленні покупця не
пізніше, ніж за 5 днів до дати поставки.
Решта вартості товару виплачується в
наступному порядку: до 20 вересня 2012 р. -
20% вартості партії товару отриманого
покупцем, до 20 жовтня 2012р. - 30% вартості
партії товару отриманого покупцем, до 15
листопада 2012 р. - 30% вартості партії
товару отриманого покупцем. Повний
розрахунок за нього здійснюється
покупцем не пізніше 15 листопада 2012 р.
Сторони погодили, що договір набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та діє до повного виконання
ними своїх зобов'язань (п. 8.1. договору).

Суд першої інстанції підставно
встановив, що сторонами вживались
заходи на виконання досягнутих
договірних домовленостей. Відповідно
до умов договору, на підставі
довіреностей по видаткових накладних
ФГ "Барселона" отримало від ТОВ
"Агроскоп Україна" товарно-матеріальні
цінності на загальну суму 1424931,75 грн.. У
відповідності до видаткових накладних
та рахунків-фактур, пояснень
представника позивача та інших
доказів, вказані в позові регулятори
росту рослин (товар) відпускались ФГ
"Барселона" саме на виконання умов
договору № 123202 від 08.12.2012р., а не інших
правочинів. При цьому право на оптову
торгівлю пестицидами та
агрохімікатами ТОВ "Агроскоп Україна"
мало на підставі ліцензій Міністерства
аграрної політики та продовольства
України серії АВ № 564075 від 07.09.2010р.та
серії АЕ № 186943 від 16.11.2012р..

Договір є укладеним, якщо сторони
в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1
ст.638 ЦК України).

Зауважень щодо відступів від
положень угоди, щодо ціни продукції,
недоліків по кількості та якості
поставленого товару, у порядку
передбаченому п. 5.1. договору, від
покупця не надходило. Натомість ФГ
"Барселона" перерахувало на користь
продавця 341595,37 грн.. Зазначені дії,
спрямовані на поставку скаржнику
товару по певній ціні та його часткова
оплата без зауважень щодо погодженості
такої ціни підставно були розцінені
судом першої інстанції як такі, що
разом із підписаними сторонами
документами свідчать про погодження
ціни як істотної умови договору.

Решта заборгованості в сумі 1083336,38
грн. (1424931,75-341595,37) залишилась
неоплаченою. Зазначену обставину
скаржник не заперечив.

Згідно із ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Статтею 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 599
ЦК України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. (ч.1,2 ст. 712 ЦК України).

За договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму (ст.655 ЦК України).

Стаття 694 ЦК
України передбачає можливість продажу
товару в кредит з відстроченням або з
розстроченням платежу. При цьому, ціна
товару (грошових зобов'язань) в
іноземній валюті не суперечить чинному
законодавству, однак унеможливлює
застосування інфляційних нарахувань,
про що в позові не йдеться.

За таких обставин, вимоги про
примусове стягнення 1083336,38 грн.
заборгованості за отриманий товар були
підставно задоволені судом.

У разі несвоєчасного проведення
оплати отриманих товарно-матеріальних
цінностей, п. 6.1 договору №№ 123202
(внутрішній номер 11 ЗК 02/ТЕЛН)
передбачено нарахування пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочення та 20 % річних. Пеня,
нарахована позивачем за період з 16
листопада 2012 року по 18 березня 2013 року
та становить 54610,81 грн.
Згідно з ст. 546 ЦК України,
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, у т.ч. неустойкою.

Статтею 549 ЦК
України визначено поняття, згідно з
яким неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

У відповідності до змісту ст.
230 ГК України, штрафними санкціями є
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. При цьому, в порядку ч.6 ст.
232 ГК України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи наведене, вимоги про
стягнення 54610,81 грн. пені були підставно
задоволені.

У розділі 6. договору
(відповідальність сторін) встановлено,
що в разі порушення покупцем строків
попередньої оплати та/або оплати за
товар відповідно до графіку
встановленого договором, продавець має
право стягнути з покупця штраф у
розмірі 10 % від суми несплаченої або
несвоєчасно сплаченої вартості товару.
Враховуючи наведене,
судом підставно присуджено до
стягнення і 108333,64 грн. штрафу.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій (лист Вищого
господарського суду України від
13.07.2012р. № 01-06/908/2012 та від 29.04.2013р. №
01-06/767/2013). Відповідно до ч. 2
ст. 231 ГК України можливе одночасне
стягнення пені та штрафу за порушення
окремих видів господарських
зобов'язань. В інших випадках порушення
виконання господарських зобов'язань
чинне законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується зі свободою договору,
встановленою ст. 627 ЦК України
(постанова Верховного Суду України від
27 квітня 2012 р. у справі № 3-24гс12).

Згідно з ст. 625 ЦК України, у
випадку прострочення виконання
грошових зобов'язань боржник на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з врахуванням індексу інфляції
та 3% річних за весь час прострочення,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.
Тому вимоги про стягнення 73013,90 грн. 20%
річних задоволені правомірно.

Посилання скаржника на
необхідність залишення позову без
розгляду не відповідає вимогам ст. 81
ГПК України. Передбачені вказаною
нормою підстави для цього з матеріалів
справи не вбачаються.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Відповідач додаткових доказів не подав
і суду апеляційної інстанції, не
обґрунтовував неможливості подання
таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Тернопільської
області від 21.11.2013 року у справі №
921/289/13-г/6 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101,
103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Фермерського
господарства "Барселона", с.Городниця,
Підволочиського району,
Тернопільської області - залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Тернопільської області від 21.11.2013
р. у справі № 921/289/13-г/6 - без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Тернопільської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 17.02.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

Суддя
Марко Р.І.

Суддя
Бойко С.М.