КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р. Справа№ 910/21200/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:не з'явився;

відповідача:Мундірова В.М., довіреність
№ 26 від 25.10.2013;

розглянувши апеляційну скаргу
Споживчого товариства «Діамед»

на рішення господарського суду
міста Києва від 20.12.2013

у справі № 910/21200/13 (суддя: Отрош
І.М.)

за позовом Споживчого товариства
«Діамед»

до Товариства з обмеженою
відповідальність «Тосан Інвест»

про спонукання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

Споживче товариство «Діамед»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тосан Інвест» про
спонукання укласти договір.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 20.12.2013 у справі № 910/21200/13 в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням
Споживче товариство «Діамед»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, у відповідності до якої
просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
20.12.2013 у справі № 910/21200/13 і прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що
господарським судом міста Києва не в
повному обсязі були з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а також були порушені,
неправильно застосовані норми
матеріального права.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 23.01.2014 №
910/21200/13 у справі № 910/21200/13 сформовано
для розгляду апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючий
суддя: Зеленін В.О., судді: Синиця О.Ф.,
Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.01.2014 прийнято
до розгляду справу № 910/21200/13. Розгляд
апеляційної скарги призначений на
24.02.2014 об 11:45.

19.02.2014 представником відповідача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду було подано відзив
на апеляційну скаргу.

24.02.2014 скаржник в судове засідання не
з'явився, повноважного представника в
судове засідання не направив, про
причини неявки суд не повідомив не
зважаючи на те, що був повідомлений про
час та місце розгляду апеляційної
скарги належним чином відповідно до
вимог ст. 64, 86 Господарського
процесуального кодексу України.

24.02.2014 представник відповідача в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
відповідача і просив суд рішення
господарського суду міста Києва від
20.12.2013 у справі № 910/21200/13 залишити без
змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, колегія суддів встановила
наступне.

29.10.1999 на підставі договору
купівлі-продажу № 2-4725, укладеного між
Фондом приватизації комунального
майна Ленінградського району м. Києва
та Споживчим товариством "Діамед",
позивач придбав у власність нежитлове
підвальне приміщення в частині,
загальною площею 28,0 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Симиренка № 17А (літера "А").

06.07.2000 на підставі договору
купівлі-продажу від № 2530, укладеного
між тими ж сторонами, позивач придбав у
власність нежитлові приміщення
першого поверху та надбудови окремо
розташованої двоповерхової будівлі,
загальною площею 39,8 кв.м., що становить
2/10 (дві/сотих) частини від нежитлового
будинку, що знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Симиренка № 17А.

19.04.2000 на підставі договору
купівлі-продажу № 1745, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Діамед" та Споживчим
товариством "Діамед", позивач придбав у
власність нежиле приміщення, площею 84,5
кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ,
вул. Симиренка № 17А.

18.12.2003 на підставі договору
купівлі-продажу від № 8169, укладеного
між Малим приватним підприємством
"Ілліс" та Споживчим товариством
"Діамед", позивач придбав у власність
нежиле приміщення (в літ. В) загальною
площею 167,4 кв.м., що складає 5/100 (п'ять
сотих) від нежилого будинку під № 17-а по
вулиці Симиренка в місті Києві.

27.01.2011 на підставі договору
купівлі-продажу, укладеним між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агроінвест 4К" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Тосан Інвест",
відповідач придбав у власність нежилі
приміщення з № 1 по № 6, з № 10 по № 19
(групи приміщень № 3) (в літ. А) загальною
площею 314,2 кв.м., що знаходяться за
адресою: м. Київ, вул. Симиренка 17 літ. А.

Згідно з зазначеними вище договорами
купівлі-продажу сторони є власниками
нежитлових приміщень будівлі, що
знаходиться в м. Києві, по вул.
Симиренка, 17А.

01.10.2001 на підставі звернення-доручення
про укладення договору на постачання
теплової енергії у гарячій воді для
опалення, вентиляції та гарячого
водопостачання об'єкту - Споживчого
товариства "Діамед" за адресою: вул.
Симеренка, 17 "а", між Акціонерною
енергопостачальною компанією
"Київенерго" та Споживчим товариством
"Діамед" укладено договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді № 820213,
предметом якого є постачання,
користування та своєчасна сплата в
повному обсязі спожитої теплової
енергії у гарячій воді.

18.09.2013 Споживче товариство "Діамед"
направило Товариству з обмеженою
відповідальністю "Тосан Інвест"
супровідний лист №б/н з проектом
договору про постачання теплової
енергії у гарячій воді та технічне
обслуговування і утримання
внутрішньобудинкових інженерних
систем ЦО та їх абонентських уводів.
Відповідач проект договору не
підписав.

Зазначене вище і стало підставою для
звернення позивача з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги є такими, що
спростовуються матеріалами справи, а
тому не дають підстав для скасування
прийнятого у справі судового рішення з
огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 509 ЦК України передбачено,
що зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2 - 5 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та
інші правочини; 2) створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності; 3)
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; 4) інші
юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування. У
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

Так, основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначає Закон України "Про
житлово-комунальні послуги".

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах. Учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 та п. 3 ч. 2
ст. 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору, та оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.
Виконавець зобов'язаний підготувати та
укласти із споживачем договір на
надання житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Таким чином, виходячи з системного
аналізу змісту ст. ст. 11, 509 ЦК України та
ч. 1 ст. 19, п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" відносини між сторонами по
справі (виконавцем та споживачем), як
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг, повинні
ґрунтуватися на договорі про надання
житлово-комунальних послуг, укладеному
на основі типового договору, а
обов'язку споживача (відповідача)
оплачувати вартість
житлово-комунальних послуг має
передувати виконання позивачем
обов'язку підготувати договір на
надання житлово-комунальних послуг та
надати його на підписання споживачу.

Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем.

Виробник - це суб'єкт господарювання,
який виробляє або створює
житлово-комунальні послуги.

Виконавцем відповідно до Закону є
суб'єкт господарювання, предметом
діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

Виконавець зобов'язаний підготувати та
укласти із споживачем договір на
надання житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

У разі якщо виконавець не є виробником,
відносини між ним та виробником
регулюються окремим договором, який
укладається відповідно до вимог Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги".

Поряд з цим суд відзначає, що типовий
договір про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630.

Договір на надання житлово-комунальних
послуг у багатоквартирному будинку
укладається між власником квартири,
орендарем чи квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою.

У разі якщо балансоутримувач не є
виконавцем, він укладає договори на
надання житлово-комунальних послуг з
іншим виконавцем (частини перша та
друга статті 29 Закону).

Балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - це власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Балансоутримувач зобов'язаний
укладати договір з власником
(співвласниками) на утримання на
балансі відповідного майна, утримувати
на балансі майно, визначене договором з
власником (співвласниками); вести
бухгалтерську, статистичну та іншу,
передбачену законодавством, звітність
відповідно до законодавства;
забезпечувати управління майном
власними силами або укладати договір з
юридичною особою на управління майном;
забезпечити умови для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонтів відповідно до встановлених
стандартів, нормативів, норм та правил;
забезпечити належні експлуатацію та
утримання майна, що перебуває на його
балансі.

Згідно зі статтею 24 Закону
балансоутримувач має право укладати
договори на надання
житлово-комунальних послуг та
звертатися до суду про звернення
стягнення на майно осіб, які
відмовляються оплачувати рахунки за
споживання житлово-комунальних послуг
або відшкодовувати завдані збитки
майну, що перебуває в нього на балансі.

Предметом діяльності Споживчого
товариства "Діамед" згідно з його
Статутом не є, серед іншого,
забезпечення на підставі укладених
договорів між споживачами, виробниками
та виконавцями послуг, з
транспортування холодної, гарячої
води, стоків та теплової енергії на
опалення до споживачів по внутрішньо
будинкових мережах та збір платежів
від споживачів зазначених послуг на
користь виконавців послуг згідно з
договорами.

До того ж, позивач на підставі
укладеного з Акціонерною
енергопостачальною компанією
"Київенерго" договору від 01.10.2001р. № 820213
на постачання теплової енергії у
гарячій воді, є споживачем, який
зобов'язаний проводити розрахунки з
виробником теплопостачання як
замовник такої послуги.

Суд відзначає, що в розумінні ст. 33, 36
Господарського процесуального кодексу
України скаржник не надав ні до суду
першої інстанції ні до суду
апеляційної інстанції докази які б
підтверджували, що він є виконавцем
житлово-комунальних послуг або
наявності у нього статусу
балансоутримувача будинку, що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Симиренка 17-А.

Таким чином, суд першої інстанції
пришов до обґрунтованого висновку, що
позовні вимоги позивача не підлягають
задоволенню, оскільки ним не доведено,
що він є власником всього будинку по
вул. Симиренка, 17-А, або уклав договір з
усіма співвласниками щодо утримання на
балансі відповідного будинку.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
20.12.2013 у справі № 910/21200/13 відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи і
підстав для його скасування або зміни
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Споживчого
товариства «Діамед» залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 20.12.2013 у справі №
910/21200/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/21200/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко