ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р.
Справа № 5023/10324/11

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Івакіна В.О., суддя Шепітько І.І.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача (стягувача) - Жорова Л.М. за
дорученням № 37/10 від 30.12.2013 року

відповідача (боржника)- Закаблуков А.С.
за дорученням № 251 від 09.01.2014 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
позивача (вх. № 357Х/1-32) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 22 січня 2014 року, прийняту за
результатами розгляду заяви
Харківського обласного коммунального
підприємства "Дирекція розвитку
інфраструктури території" про
відстрочку виконання рішення по справі

за позовом Дочірньої компанії «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України», м. Київ

до Харківського обласного
коммунального підприємства "Дирекція
розвитку інфраструктури території", м.
Харків

про стягнення 18 927 308,58 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 січня 2014 року
(суддя Суслова В.В.) заяву Харківського
обласного комунального підприємства
"Дирекція розвитку інфраструктури
території" про відстрочку виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 01.02.2013 року у
справі № 5023/10324/11 задовольнити.
Відстрочено виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 01.02.2013 року у справі
№5023/10324/11 - до 01 січня 2015 року.

Стягувач подав апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу господарського
суду Харківської області від 22 січня 2014
року скасувати та відмовити
Харківському обласному комунальному
підприємству "Дирекція розвитку
інфраструктури території" у
задоволенні заяви про надання
відстрочки виконання рішення суду.
Вказує на те, що посилання боржника на
важкий фінансовий стан не є винятковою
обставиною в розумінні ст. 121 ГПК
України, за наявності якої можливе
надання відстрочки виконання рішення.
На думку стягувача складне фінансове
становище боржника утворилось
внаслідок його власної господарської
діяльності, а не в силу об'єктивних
обставин, що унеможливило виконання
договірних зобов'язань та рішення суду.
Також стягувач зазначає, що
відповідачу вже надавалась відстрочка
виконання рішення у даній справі.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу зазначив, що оскаржувана ухвала
прийнята при повному та всебічному
з'ясуванні обставин справи, вона є
обґрунтованою і відповідає як
фактичним обставинам, так і вимогам
чинного законодавства, просить ухвалу
господарського суду Харківської
області від 22 січня 2014 року залишити
без змін, а апеляційну скаргу залишити
без задоволення. Вказує на те, що з
моменту прийняття рішення про надання
відстрочки до теперішнього часу
фінансовий стан підприємства не
змінився, оскільки підприємство з
державного бюджету не отримало коштів
в погашення витрат з різниці в тарифах.
Також зазначає, що заборгованість
держави перед підприємством значно
збільшилась з урахуванням різниці в
тарифах, по яким постачалась продукція
підприємства у 2013 році.

Розглянувши наявні матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування господарським судом
Харківської області норм
процесуального права та доводи
апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 ГПК України,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів встановила
наступне.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01.02.2013 року
позов ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" м. Київ задоволено частково,
стягнуто з Харківського обласного
комунального підприємства "Дирекція
розвитку інфраструктури території"
заборгованість в сумі 16 683 598,73 грн., пеню
- 129 750,65 грн., інфляційні витрати - 379 595,69
грн., 3% річних - 315 064,10 грн., а також
судовий збір 50 376,21 грн. Відстрочено
виконання рішення суду на 6 місяців,
починаючи з 01.02.2013 року (т.8 а.с.13-22).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 02.04.2013 року
рішення господарського суду
Харківської області залишено без змін.
Постановою Вищого господарського суду
України від 12.06.2013 року рішення
господарського суду Харківської
області та постанову Харківського
апеляційного господарського суду
також залишено без змін (т.8 а.с.100-109,
135-140).

У липні 2013 року відповідач звернувся
до господарського суду Харківської
області з заявою, в якій просив
відстрочити виконання рішення суду по
справі № 5023/10324/11 до 01.04.2014 року (т.10
а.с.2-6).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09 липня 2013
року, яка залишена без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 08 серпня 2013
року та постановою Вищого
господарського суду від 09 жовтня 2013
року, заяву Харківського обласного
комунального підприємства "Дирекція
розвитку інфраструктури території" про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 01.02.2013 року задоволено
частково. Відстрочено виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 01.02.2013 року у
справі №5023/10324/11 - до 01 лютого 2014 року
(т.10 а.с.98-101, 107-111, 118-122).

У січня 2014 року відповідач подав до
господарського суду Харківської
області заяву відповідно до ст. 121 ГПК
України про відстрочку виконання
рішення суду по справі № 5023/10324/11 до
01.01.2015 року (т.11 а.с.2-12).

В обґрунтування заявленого клопотання
відповідач вказує на те, що матеріальне
становище підприємства з моменту
надання відстрочки 09 липня 2013 року не
змінилось, з державного бюджету
підприємство не отримало коштів в
погашення витрат з різниці в тарифах,
хоча сума заборгованості державного
бюджету на час звернення з заявою до
суду тільки зросла. Гроші, які повинні
були виділені відповідачу на виконання
постанови Кабінету міністрів України
№ 167 від 20.03.2013 року "Про затвердження
Порядку та умов надання у 2013 році
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла в зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що затверджувалися
та/або погоджувалися органами
державної влади чи місцевого
самоврядування" на виконання п. 1, п. 2, п.
6 ст. 11, ст. 14, ст. 21 Закону України "Про
державний бюджет України на 2013 рік" не
перераховані підприємству у зв'язку з
їх відсутністю у Державному бюджеті
упродовж усього 2013 року. На
підтвердження того факту, що
Харківське обласне комунальне
підприємство "Дирекція розвитку
інфраструктури території" не отримало
грошові кошти з Державного бюджету
відповідачем наданий лист
Департаменту житлово-комунального
господарства та розвитку
інфраструктури Харківської
обладміністрації, як головного
розпорядника коштів обласного бюджету
за номером 05-13126 від 09.01.2014 року, де
зокрема вказано, що обсяг з різниці у
тарифах на теплову енергію, послуги з
газопостачання та водовідведення за
відповідачем складає суму у розмірі 49,6
млн. грн. без різниці у тарифах за
жовтень-грудень 2013 року, яка у
відповідності до викладеного у листі
складає 8,8 млн. грн. Також у листі
вказано, що у 2013 році відповідно до
постанови КМУ № 167 від 20.03.2013 року з
Державного бюджету України на
погашення заборгованості з різниці в
тарифах, яка виникла у Харківського
обласного коммунального підприємства
"Дирекція розвитку інфраструктури
території" субвенції через
невідповідність тарифів на послуги з
теплопостачання не надходили.

Надаючи правову кваліфікацію
обставинам справи колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що при наявності обставин,
які ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки зазначена стаття не
обмежує відповідне право
господарського суду певним строком,
воно може бути реалізоване у будь-який
час від набрання рішенням законної
сили до його фактичного повного
виконання.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк або встановленим
господарським судом способом.

Господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Відповідно до п.п.7.1, 7.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України"господарський суд на підставі
ст. 121 ГПК має право за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.
Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Дослідивши документи, надані
відповідачем в обґрунтування заяви про
відстрочення виконання рішення суду у
даній справі, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідач є комунальним
підприємством, яке створено для
задоволення потреб споживачів у тому
числі населення та державних органів в
теплопостачанні у вигляді опалення та
гарячого водопостачання. Підприємство
не уповноважене чинним законодавством
самостійно встановлювати тарифи, які
відповідають витратам за надання
послуг.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" у 2013
році кошти, отримані до спеціального
фонду Державного бюджету України,
спрямовуються відповідно на субвенцію
з державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Постановою Кабінета Міністрів України
№ 167 від 20.03.13 року "Про затвердження
Порядку та умов надання у 2013 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування", якою передбачено
погашення існуючої заборгованості
підприємства теплової енергії,
водопостачання та водовідведення
перед енергопостачальником, яка
виникла внаслідок невідповідності
діючих тарифів на послуги
теплопостачання їх собівартості,
шляхом проведення розрахунків за
рахунок коштів Держбюджету.

У п.3 п.4 зазначеної постанови зазначено,
що перерахування субвенції
здійснюється на суму заборгованості,
яка утворилася на початок місяця, в
якому проводяться розрахунки, і не
погашена на дату складення довідки про
суму заборгованості. Підставою для
проведення розрахунків з погашення
заборгованості є договір про
організацію взаєморозрахунків, який
укладається підприємствами, що
виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію населенню
або надають населенню послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення (далі - надавачі послуг),
та іншими учасниками розрахунків з
погашення заборгованості (далі -
учасники розрахунків), у тому числі у
разі заміни сторони у зобов'язанні під
час здійснення розрахунків за
придбану/реалізовану на оптовому ринку
електричну енергію, згідно з довідкою,
що підтверджує наявність в учасників
розрахунків кредиторської та/або
дебіторської заборгованості на дату
підписання такого договору.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що з довідки Департаменту
житлово-комунального господарства та
розвитку інфраструктури Харківської
Облдержадміністрації № 05-13126 від 09.01.2014
року вбачається, що відповідно до п.1 ст.
14 Закону України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» та згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 20.03.2013
року № 167 обсяг з різниці у тарифах на
теплову енергію, послуги з
водопостачання та водовідведення,
наданих населенню Харківським
обласним комунальним підприємством
«Дирекція розвитку інфраструктури
території», складає 49,6 млн.грн. Крім
того, нарахування з різниці у тарифах
за жовтень-грудень 2013 року очикуються
на рівні 8,8 млн.грн. У 2013 році відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 20.03.2013 року № 167 субвенції з
державного бюджету України на
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на послуги теплопостачання для
населення, не надходило (т.11 а.с.13) .

Верховною Радою України прийнятий
Закон України "Про Державний бюджет на
2014 рік". Статтею 19 вище вказаного Закону
передбачено право Кабінету Міністрів
України реструктурувати фактичну
бюджетну заборгованість за
визначеними ним видатками державного
бюджету, що виникла станом на 01 січня 2014
року та заборгованість з різниці в
тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка утворилася у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи органами
місцевого самоврядування, у
встановлених ним обсягах шляхом
видачі фінансових казначейських
векселів строком обігу до п'яти років з
дохідністю 5 відсотків. Право видачі
таких векселів надати органам, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Враховуючи, що на державному рівні
прийнято рішення про те, що існуюча
заборгованість підприємств
теплопостачання перед
енергопостачальниками може бути
погашеною шляхом проведення заліків за
рахунок коштів Державного бюджету
через виділення субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, є всі підстави для
надання відстрочки виконання рішення
суду.

Також на підтвердження складного
фінансового стану відповідачем надано,
зокрема, баланс за півріччя 2013 року
разом зі звітом про фінансові
результати, баланс за 9 місяців разом зі
звітом про фінансові результати, звіт
на витрати на виробництво та фінансові
показники діяльності підприємств від
надання послуг теплопостачання за
січень-вересень 2013 року, звіт про
витрати на виробництво та фінансові
показники діяльності підприємства від
надання послуг водопостачання та
водовідведення за січень-вересень 2013
року), з яких вбачається, що фінансові
показники відповідача погіршилися з
причин недостачі оборотних грошових
коштів, тобто висновок про тяжкий
фінансовий стан з моменту його
підтвердження висновком
судово-економічної експертизи № 31 від
10.12.2012 року не змінився в бік
покращення.

Крім того, колегія суддів приймає до
уваги, що з часу прийняття ухвали
господарського суду Харківської
області від 09 липня 2013 року про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 01.02.2013 року у справі
№5023/10324/11 - до 01 лютого 2014 року,
субвенції з державного бюджету України
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на послуги теплопостачання
для населення не надходило і
фінансовий стан відповідача не
змінився в бік покращення, а навпаки
погіршився.

Враховуючи диспозитивність норм
Господарського процесуального кодексу
України щодо повноважень суду при
відстроченні виконання рішення,
наявність реальних доказів, що
підтверджують тяжкий фінансовий стан
відповідача та їх виключний характер,
наявність обставин, що унеможливлюють
виконання рішення, а також те, що
виконання даного рішення приведе до
негативних наслідків для боржника -
припинення діяльності його
підприємства щодо забезпечення потреб
споживачів у тому числі населення та
державних органів в теплопостачанні у
вигляді опалення та гарячого
водопостачання, і як наслідок
унеможливить виконання рішення
взагалі, колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо відстрочки
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 01.02.2013 року у
справі №5023/10324/11 до 01 січня 2015 року.

Відповідна правова позиція
узгоджується і з правовою позицією,
викладеною Вищим господарським судом
України у постановах по справам №
11/031-12, 20/176, 5023/1346/12.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність порушень норм
процесуального права при винесенні
місцевим господарським судом ухвали
про відстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області у справі № 5023/10324/11, у зв'язку з
чим апеляційна скарга Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, керуючись ч.2 ст. 99
Господарського процесуального кодексу
України, зважаючи на те, що апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги, витрати позивача зі сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 44, 49, 83, 99, 101, 102, п.1
статті 103, ст. 105, ст.106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 22 січня 2014 року
у справі №5023/10324/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою апеляційного
господарського суду законної сили

Повна постанова складена 21.02.2014
року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Шепітько І.І.