м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24385/13 12.02.14

за позовомПублічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Київської міської філії до Державного
підприємства дорожнього зв'язку,
інформаційного забезпечення та
автоматики "Укрдорзв'язок"
простягнення 4 223,85 грн. суддя Пукшин
Л.Г.

Представники сторін:

від позивача не з'явилисьвід
відповідача Нетреба М.М. - представник
за довіреністю № 21/1-4/16 від
21.01.14ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Київської міської
філії до Державного підприємства
дорожнього зв'язку, інформаційного
забезпечення та автоматики
"Укрдорзв'язок" про стягнення 4 223,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач за період з
червня по вересень 2013 року не
виконував своїх обов'язків у частині
внесення плати за оренду нежитлового
приміщення та інших платежів
відповідно до умов договору № 40-27 від
11.06.2013 р., внаслідок чого у відповідача
виникла заборгованість у розмірі 4 084,00
грн. за несвоєчасне виконання
договірних зобов'язань позивач також
нарахував відповідачу штрафні санкції
у вигляді пені у розмірі 100,45 грн., 3%
річних у розмірі 23,08 грн. та інфляційних
втрат у розмірі 16,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 порушено провадження у
справі № 910/24385/13 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні 22.01.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.01.2014 виправлено описку
допущену в ухвалі суду від 17.12.2013 року, а
саме у п. 2 резолютивної частини ухвали
замість "Розгляд справи призначити на
24.01.2014" читати "Розгляд справи
призначити на 22.01.2014".

27.12.2013 до Господарського суду міста
Києва надійшло клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з неможливістю забезпечити
явку представника в судове засідання.

У зв'язку з неявкою представника
відповідача в судове засідання 22.01.2014
та враховуючи подане клопотання, суд,
керуючись ст. 77 ГПК України, відклав
розгляд справи на 12.02.2014.

У судове засідання, призначене на
12.02.2014, з'явився представник
відповідача, який надав платіжне
доручення № 16 від 11.02.2014 про оплату
основної суми боргу за Договором № 40-27
від 11.06.2013 у розмірі 4084, 00 грн, яке
долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 12.02.2014 не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про дату та час проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявною в матеріалах справи розпискою
про відкладення розгляду справи.

Судом заслухано пояснення
представника відповідача, досліджені
надані суду докази та матеріали. В
результаті дослідження наданих суду
доказів та матеріалів, суд встановив:

11 червня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством "Укртелеком",
(далі - позивач, орендодавець) та
Державним підприємством дорожнього
зв'язку, інформаційного забезпечення
та автоматики "Укрдорзв'язок" (далі -
відповідач, орендар) було укладено
договір оренди нерухомого майна
товариства (технологічні приміщення) №
40-27 (далі - договір), відповідно до умов
якого орендодавець передає, а орендар
бере у строкове платне користування
частину нежитлового приміщення,
розташованого в м. Києві на 2-му поверсі
3-х поверхового будинку № 79 по бул.
Вернадського (АТС-423), загальною площею
1,0 кв.м. - технологічних приміщень для
розміщення обладнання зв'язку.

Передача майна в користування
здійснюється одночасно з підписанням
повноваженими представниками сторін
акта приймання-передачі майна,
вказаного в п. 1.1 цього договору (п. 2.1
договору).

Як вбачається з матеріалів справи, за
актом приймання-передачі майна від
01.01.2013 р. орендодавець передав, а
орендар прийняв технологічне
приміщення розташоване в м. Києві, на
2-му поверсі 3-х поверхового будинку № 79
по бул. Вернадського (АТС-423), загальною
площею 1,0 кв.м. Матеріали справи не
містять зворотнього акту
прийому-передачі, який би свідчив про
повернення майна з оренди, а тому
господарський суд приходить до
висновку, що відповідач продовжив
користуватися майном станом на день
подачі позовної заяви позивачем до
господарського суду.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна
плата встановлюється орендодавцем за
домовленістю сторін (за договірною
ціною) на підставі його внутрішніх
нормативних актів, відповідно до
фіксованого розміру місячної орендної
плати і згідно з додатком 3 становить
1021,00 грн. з ПДВ за місяць.

Згідно з п. 3.3. договору витрати на
утримання майна, плату за комунальні
послуги та інші включено до розміру
фіксованої орендної плати.

Орендодавець станом на останній
календарний день розрахункового
місяця складає акт про надані послуги,
та не пізніше 17 числа місяця,
наступного за розрахунковим, разом з
розрахунком та податковою накладною
надає його орендарю.

Орендар протягом двох робочих днів з
дати отримання підписує та повертає
орендодавцю перший примірник акта про
надані послуги (п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 3.5. договору, орендна
плата перераховується орендарем у
безготівковому порядку на поточний
банківський рахунок орендодавця не
пізніше 27 числа місяця, наступного за
розрахунковим, згідно з рахунками, які
виставляються орендодавцем не пізніше
17 числа місяця, наступного за
розрахунковим та надаються орендарю
разом з актом про надані послуги та
податковою накладною.

Згідно з п. 6.1.3. договору, орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі вносити орендну плату та інші
платежі, передбачені цим договором.

У п. 12.1. договору передбачено, що цей
договір укладено на період з 01 січня 2013
року до 31 грудня 2014 року. Сторони
домовилися, що умови цього договору
поширюються на відносини між ними, які
виникли до його укладення, а саме з
01.01.2013 року. Сторони зобов'язані
протягом 20 днів після закінчення
строку дії цього договору здійснити
остаточні розрахунки за ним.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по сплаті орендних
платежів за Договором, у зв'язку з чим
позивач вказує на існування
заборгованості відповідача з орендної
плати за період з червня 2013 по вересень
2013 у розмірі 4084,00 грн., крім того просить
стягнути з відповідача пеню в розмірі
100,45 грн., індекс інфляції в розмірі 16,32
грн. та 3% річних - 23,08 грн.

Здійснивши оцінку доказів, що наявні у
матеріалах справи, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Укладений між сторонами договір є
договором оренди, а відтак між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 58 Цивільного кодексу України та
Глави 30 Господарського кодексу
України.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 ч.2 статті 11 ЦК України
передбачає, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно ч.1 статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського
кодексу України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Матеріалами справи (акт
приймання-передачі в оренду нерухомого
майна, рахунки за оренду нежитлових
приміщень) підтверджується факт
передачі нежитлового приміщення в
оренду, користування ним відповідачем
та нарахування орендодавцем орендної
плати на загальну суму 41400,00 грн. у
період з 01.07.12 по 30.11.12, а саме:

- рахунок № 825100/13-619 від 30.06.13 на
суму 1021,00 грн. - орендна плата за червень
2013 року;

- рахунок № 825100/13-736 від 31.07.13 на
суму 1021,00 грн. - орендна плата за липень
2013 року;

- рахунок № 825100/13-857 від 31.08.12 на
суму 1021,00 грн. - орендна плата за серпень
2013 року;

- рахунок № 825100/13-974 від 31.10.12 на
суму 1021,00 грн. - орендна плата за
вересень 2013 року;

всього на суму 4084,00 грн.

Відповідачем було надано оригінал
платіжного доручення № 16 від 11.02.2014 з
якого вбачається, що станом на момент
винесення рішення відповідачем було
погашено основну суму заборгованості
за період з червня 2013 по вересень 2013 в
сумі 4084,00 грн.

Згідно п.1-1 ч.1 статті 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Таким чином, оскільки факт наявності
основної заборгованості за період з
червня 2013 по вересень 2013 у відповідача
перед позивачем станом на момент
вирішення спору на суму 4084,00 грн.
спростовано, тому суд припиняє
провадження у справі в цій частині у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського
кодексу України визначено, що орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України, враховуючи
приписи розділу 3 Договору строк
виконання грошового зобов'язання
відповідача по сплаті орендних
платежів за Договором на момент
звернення до суду настав.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача інфляційних
витрати у розмірі 16,32 грн. та 3% річних у
розмірі 23,08 грн. за прострочення
виконання грошового зобов'язання по
сплаті орендних платежів, що
нараховані за період з червня 2013 по
вересень 2013.

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2.ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Так як, факт прострочення виконання
грошового зобов'язання встановлений
судом та відповідачем не спростований,
з відповідача підлягає стягненню 23,08
грн. - 3 % річних та 16,32 грн інфляційних
втрат, що відповідає обґрунтованому
розрахунку позивача, наданому в
додатку до позовної заяви.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 100,45 грн.

Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
встановлені договором або законом
правові наслідки.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у встановлений договором або
законом строк (частина 1 статті 612 ЦК
України).

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями у цьому кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у
разі наявності заборгованості по
орендній платі чи іншим витратам за
договором за попередній місяць станом
на 27 число поточного місяця, орендарю
нараховується пеня від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня,
починаючи з 28 числа поточного місяця до
дати погашення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню пеня в розмірі 100,45
грн., що відповідає обґрунтованому
розрахунку позивача, з яким
погоджується суд.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач сплатив заборгованість в
сумі 4084,00 грн. після звернення позивача
з позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 49 ГПК України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник внаслідок
неправильних дій відповідача, судові
витрати відповідно до положень статті
49 ГПК України покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
49, 80, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд м.
Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Київської міської філії задовольнити
частково.

2. Припинити провадження у справі в
частині стягнення основного боргу в
розмірі 4084,00 грн.

3. Стягнути з Державного підприємства
дорожнього зв'язку, інформаційного
забезпечення та автоматики
"Укрдорзв'язок" (03179, м. Київ, вул..
Чалого, буд. 3, ідентифікаційний код
05422987) з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем в процесі
виконання рішення, на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Київської міської
філії (01033 м. Київ, вул. Горького, буд. 40;
ідентифікаційний код 01189910) пеню у
розмірі 100 (сто) грн. 45 коп., інфляційні
витрати у розмірі 16 (шістнадцять) грн. 32
коп., 3% річних у розмірі 23 (двадцять три)
грн. 08 коп., судовий збір у розмірі 1720
(одна тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.02.2014 року

Суддя
Л.Г.
Пукшин