м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного підприємства
"Магніт"до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український Холдінг
Будівельних проектів"про Стягнення
за участю представників:
позивача:Пономарьов С.В. за дов. № 221-д
від 04.12.2013 року до 31.12.2014
рокувідповідача:не з'явивсяОБСТАВИНИ
СПРАВИ:
Приватне підприємство "Магніт"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український Холдінг Будівельних
проектів" про стягнення 94 849,08 грн
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.11.2013 року порушено
справи призначено на 09.12.2013 року.
09.12.2013 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи по справі.
09.12.2013 року розпорядженням заступника
Голови Господарського суду міста Києва
Бойко Р.В., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. на лікарняному,
судді Гумезі О.В.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 22.01.2014 року.
16.12.2013 року розпорядженням заступника
Голови Господарського суду міста Києва
Бойко Р.В., у зв'язку з виходом судді
Блажівської О.Є. з лікарняного, справу
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження.
16.01.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.
22.01.2014 року представник позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по справі.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.01.2014 року розгляд справи
відкладено на 10.02.2014 року.
10.02.2014 року розпорядженням заступника
Голови Господарського суду міста Києва
Бойко Р.В., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. на лікарняному,
судді Гумезі О.В.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 24.02.2014 року.
17.02.2014 року розпорядженням Голови
Господарського суду міста Києва
Князькова В.В., у зв'язку з виходом судді
Блажівської О.Є. з лікарняного, справу
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження.
24.02.2014 року представник позивача у
судове засідання з'явився.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, на виконання
вимог ухвали суду витребувані
документи по справі не надав. Про дату,
час та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.
Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.
Представник позивача у судовому
засіданні надав суду клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.
Представник позивача надав суду усні
пояснення по суті справи, позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України в
судових засіданнях складені протоколи,
які долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні 24.02.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
В судовому засіданні суд повідомив про
порядок отримання повного тексту
рішення відповідно до вимог ст. 87 ГПК
України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши уповноваженого
представника позивача, всебічно та
повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у справі було укладено
договір на монтаж і пусконаладку
ліфтів від 07.11.2011 року № 111107 (далі -
договір), відповідно до умов п. 1.1. та 1.2.
якого позивач - виконавець
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених в цьому договорі, виконати
монтажні та пусконалагоджувальні
роботи 3 пасажирських ліфтів на 9
зупинок на будівництві житлового
будинку по проїзду Івана Богуна, 5 в м.
Житомирі, а відповідач - замовник
зобов'язується прийняти виконані
роботи та оплатити їх в строк і в
повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2 договору замовник
зобов'язується прийняти виконані
роботи та оплатити їх в строк і в
повному обсязі.

Згідно п. 2.1. договору вартість робіт за
погодженою договірною ціною: монтажні
роботи - 84996,00 грн.,
пусконалагоджувальні роботи - 56573,00 грн.
Загальна вартість становить 141569,00 грн.,
у т.ч. ПДВ 23594,83 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору замовник
перераховує виконавцю аванс: в сумі
35000,00 грн. до 12.12.2011р.; в сумі 35000,00 грн. до
20.12.2011р.

Остаточні розрахунки за виконані
роботи здійснюються на підставі актів
прийомки (ф. КБ-2) в строк до 10 днів від
приймання виконаних робіт.

Згідно п. 5.1 договору замовник
зобов'язується оплатити виконані
роботи згідно цього договору, не
пізніше 10 днів від підписання акту.

Договір діє з дня його укладання і до
остаточного виконання зобов'язань та
взаємних розрахунків (п. 8.2. договору).

На виконання умов договору позивачем
були виконані, а відповідачем були
прийняті підрядні роботи на загальну
суму 141555,90 грн. що підтверджується
довідками про вартість виконаних
будівельних робіт за грудень 2011 року на
суму 56658,24 грн., за січень 2012 року на суму
56573,58 грн., за січень2012 року на суму 28324,08
грн. та актами приймання виконаних
будівельних робіт № 111107-2 від 11.01.2012
року на суму 28324,08 грн. та № 111107-3 від
11.01.2012 року на суму 56573,58 грн., які
підписані в двохсторонньому порядку
повноважними представниками сторін та
скріплені печатками позивача та
відповідача, завірені копії яких
залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач свої договірні
зобов'язання щодо здійснення
розрахунку за виконані будівельні
роботи в повному обсязі не здійснив,
перерахувавши на користь позивача лише
60000,00 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями від 02.04.2012 року
№ 2146 на суму 10000,00 грн. та від 12.04.2012 року
№ 2172 на суму 50000,00 грн., засвідчені копії
яких залучені до матеріалів справи.

Таким чином, неоплаченим на суму 24982,32
грн. залишився акт приймання виконаних
будівельних робіт № 111107-2 від 11.01.2012
року, а також повністю неоплаченим - акт
приймання виконаних будівельних робіт
№ 111107-3 від 11.01.2012 року в суму 56573,58 грн.

Згідно ч. 1 ст. 252 Цивільного кодексу
України строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.

Положеннями ч. 1 ст. 253 Цивільного
кодексу України встановлено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Таким чином, враховуючи вище зазначене
та положення п. 3.2. та п. 5.1. договору,
якими передбачений розрахунок за
виконані роботи, не пізніше 10 днів від
підписання акту, оплату виконаних
робіт за актами № 111107-2 та № 111107-3 від
11.01.2012 року відповідач повинен був
здійснити до 21.01.2012 року включно.

Враховуючи, що відповідач остаточний
розрахунок за виконані будівельні
роботи не здійснив, позивач звернувся
до позивача з претензією від 06.09.2013р. №
166, якою вимагав погасити існуючу за
договором № 111107 від 07.11.2011 року
заборгованість в сумі 81555,90 грн.

Разом з тим, відповідач вимоги
викладені в претензії не виконав
заборгованість за договором не
погасив, однак у відповідь надіслав
лист від 10.09.2013 року № 55, яким повідомив,
що погашення заборгованості за даним
договором буде здійснено після
надходження грошових коштів на рахунок
відповідача від Генерального
підрядника, що здійснюється в
примусовому порядку органами
державної виконавчої виконавчої
служби.

В зв'язку з чим за відповідачем
рахується заборгованість в розмірі
81555,90 грн.

Оцінюючи подані сторонами суду докази
є повними та за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

За змістом даної норми, договір підряду
- це консенсуальний, двохсторонній та
оплатний договір.

Стаття 854 Цивільного кодексу України до
обов'язків замовника, зокрема,
відносить оплату виконаної
підрядником роботи після здачі всієї
роботи, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів
закону, положень укладеного між
сторонами договору, відповідач не
виконав своїх зобов'язань щодо
проведення повного розрахунку за
виконані роботи, у зв'язку з чим за
останнім на час розгляду справи
рахується заборгованість в розмірі 326700
грн. Доказів сплати зазначеної
заборгованості відповідач суду не
надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем
правомірно заявлено позов про
стягнення 81555,90 грн. заборгованості за
виконані будівельні роботи.

Враховуючи те, що відповідач порушив
визначений договором строк здійснення
розрахунку за виконані підрядні
роботи, позивач на підставі п. 6.2
договору просить суд стягнути з
відповідача пеню за кожен день
прострочення в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України від простроченої суми, яка за
його розрахунком за загальний період
прострочення з 10.02.2012р. по 10.08.2012р.
складає 7584,27 грн.

Також, позивач на підставі п. 6.3
договору просить суд стягнути з
відповідача за порушення строків
оплати за виконані роботи більше ніж на
30 днів штраф у розмірі 7% від суми
невиконаних зобов'язань, який за
розрахунком позивача складає 5708,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки, а згідно частини першої ст.
612 ЦК України боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Ст.1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
визначає, що платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Статтею 3 вказаного Закону
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання, або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено,
що у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК
України, нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Згідно з правильним арифметичним
розрахунком, який був зроблений судом з
врахуванням встановлених судом
кінцевих строків виконання зобов'язань
щодо здійснення розрахунку за виконані
будівельні роботи, періоду нарахування
пені, заявленого позивачем, та не
виходячи за межі шестимісячного
терміну нарахування пені, стягненню
підлягає пеня в розмірі 7071,04 грн. В
решті заявленої до стягнення суми пені
суд відмовляє.

Здійснений позивачем розрахунок
штрафу є арифметично вірним,
відповідає вказаним вимогам
законодавства та обставинам справи, а
тому вимога у вказаній частині
підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що
борг відповідача перед позивачем на
час прийняття рішення не погашений,
його розмір підтверджується наявними
матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 81555,90 грн.
основного боргу, 7071,04 грн. пені та 5708,91
грн. штрафу є доведеними,
обґрунтованими, відповідачем не
спростовані, а відтак підлягають
задоволенню. В решті позовних вимог суд
відмовляє з огляду на їх
безпідставність.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до статті 49 ГПК України
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український Холдінг Будівельних
Проектів" (02081, м. Київ, вул. Дніпровська
Набережна, 25-Б, оф. 30, ідентифікаційний
код 34602305) на користь Приватного
підприємства "Магніт" (10007, м. Житомир,
Корольовський р-н, пров. 3-й Транзитний,
54, ідентифікаційний код 13553404) 81555
(вісімдесят одну тисячу п'ятсот
п'ятдесят п'ять) грн. 90 коп. основного
боргу, 7071 (сім тисяч сімдесят одну) грн.
04 коп. пені, 5708 (п'ять тисяч сімсот вісім)
грн. 91 коп. штрафу, 1886 (одну тисячу
вісімсот вісімдесят шість) грн. 72 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 27.02.2014р.

Суддя
Блажівська О.Є.