ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 р.
Справа № 914/259/14

За позовом: Бориславської міської
ради Львівської області, м. Борислав
Львівської області

до відповідача: Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Львів

про визнання рішення
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15.11.2013 року № 302 недійсним

та

за зустрічним позовом: Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Львів

до Бориславської міської ради
Львівської області, м. Борислав
Львівської області

про зобов'язання виконати рішення.

Суддя П. Манюк

при секретарі І. Альховська

за участю представників:

від позивача (за первісним позовом):
Мельничок В.М. - представник

від відповідача (за первісним
позовом): Оленюк С.Л. - представник

Зміст ст. 22 ГПК України представникам
сторін роз'яснено.

Розглядається справа за позовом
Бориславської міської ради Львівської
області до Львівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання рішення адміністративної
колегії Львівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15.11.2013 року № 302 недійсним та за
зустрічним позовом Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України до
Бориславської міської ради Львівської
області про зобов'язання виконати
рішення адміністративної колегії
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 15.11.2013 року № 302.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 28.01.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 10.02.2014 року.

В судовому засіданні було оголошено
перерву.

На адресу суду 10.02.2014 року надійшов
зустрічний позов Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України до
Бориславської міської ради Львівської
області про зобов'язання виконати
рішення.

Ухвалою суду від 12.02.2014 року зустрічний
позов прийнято до розгляду та
призначено розгляд спільно з первісним
позовом на 17.02.2014 року.

В судових засіданнях представник
позивача (за первісним позовом) позовні
вимоги підтримав, просив їх задоволити
з підстав наведених у позовній заяві та
усних поясненнях наданих в судових
засіданнях, проти вимог зустрічного
позову заперечив, просив відмовити у їх
задоволенні.

Представник відповідача (за первісним
позовом) в судових засіданнях позовні
вимоги заперечив, просив відмовити у їх
задоволенні з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву, вимоги
зустрічного позову підтримав, просив
їх задоволити з підстав вказаних в
зустрічному позові та усних
поясненнях, наданих в судовому
засіданні.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступне:

Бориславська міська рада Львівської
області звернулася в Господарський суд
Львівської області з позовом до
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України про визнання рішення
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15.11.2013 року № 302 недійсним. Львівське
обласне територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
подало зустрічний позов до
Бориславської міської ради Львівської
області про зобов'язання виконати
рішення адміністративної колегії
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 15.11.2013 року № 302.

В обґрунтування своїх позовних вимог
та у відзиві на зустрічний позов
позивач (за первісним позовом)
посилається на те, що рішенням
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15.11.2013 року № 302 визнано, що
Бориславська міська рада, встановивши
в п. 1 свого рішення від 17.11.2011 року № 420
ставку орендної плати за земельні
ділянки у розмірі 12 % від грошової
оцінки земельної ділянки для суб'єктів
господарювання, які не зареєстровані у
виконавчому комітеті Бориславської
міської ради, порушила законодавство
про захист економічної конкуренції,
яке передбачене абз. 8 ч. 2 ст. 15 та п. 3 ст.
50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» (надалі -
Закон), у вигляді антиконкурентної дії
органу місцевого самоврядування
внаслідок якої групі суб'єктів
господарювання створюються
несприятливі умови діяльності
порівняно з конкурентами. Зобов'язано
позивача протягом одного місяця з дня
отримання рішення припинити порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, що вказане у п. 1
резолютивної частини рішення, а саме:
прийняти рішення про скасування п. 1
рішення Бориславської міської ради від
17.11.2011 року № 420 у частині « 12 % відсотків
від грошової оцінки земельної ділянки,
для суб'єктів підприємницької
діяльності, які не зареєстровані у
виконавчому комітеті Бориславської
міської ради» та враховуючи скасування
п. 1 рішення Бориславської міської ради
від 17.11.2011 року № 420 у частині « 12 %
відсотків від грошової оцінки
земельної ділянки, для суб'єктів
підприємницької діяльності, які не
зареєстровані у виконавчому комітеті
Бориславської міської ради» внести
зміни у договори оренди земельних
ділянок.

Як зазначає позивач, рішення від
15.11.2013 року № 302 ним отримано 27.11.2013 року.

Листом від 16.12.2013 року № 3-21/4302
Бориславською міською радою було
повідомлено відповідача про те, що
міська рада не згідна з рішенням
адміністративної колегії від 15.11.2013
року № 302 та має намір оскаржувати його
в господарському суді.

Позивач не погоджується з
висновком, зробленим в оспорюваному
рішенні адміністративної колегії про
те, що рішення Бориславської міської
ради від 17.11.2011 року № 420 «Про
доповнення до рішення міської ради від
06.03.2008 року № 568 «Про внесення змін в
рішення міської ради від 28.02.2003 року №
109 «Про затвердження Положення про
порядок визначення і справляння
орендної плати з земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
в м. Бориславі» є порушенням вимог
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» та вказані дії міської
ради є антиконкурентними, оскільки
рішення від 17.11.2011 року № 420 прийняте з
метою приведення окремих норм
вказаного Положення у відповідності до
вимог Податкового кодексу України та
прийнято в межах компетенції міської
ради, визначеної Законом України «Про
місцеве самоврядування в Україні».

Крім того, згідно ст. 1 Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності» орган
місцевого самоврядування віднесено до
переліку регуляторних органів, а
рішення Бориславської міської ради від
17.11.2011 року № 420 є регуляторним актом.
Вказане рішення було прийняте із
дотриманням передбаченої Законом
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності» процедури.
Так, проект рішення та аналіз
регуляторного впливу було
опубліковано на офіційному сайті
Бориславської міської ради та в
народному часописі «Нафтовик
Борислава» від 07.10.2011 року.

Оприлюдненням проекту
регуляторного акту було надано право
невизначеному колу осіб надати свої
зауваження та пропозиції. У визначений
строк, протягом одного місяця, не було
надіслано жодної пропозиції чи
зауваження до проекту регуляторного
акту, про що свідчить протокол
громадського слухання до проекту
рішення міської ради «Про доповнення
до рішення міської ради від 28.02.2003 року
№ 109 «Про затвердження Положення про
порядок визначення і справляння
орендної плати з земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
в м. Бориславі» від 21.10.2011 року.

Крім того, при прийнятті рішення
позивач керувався Законом України «Про
засади державної регуляторної
політики в сфері господарської
діяльності», який не вимагає
погодження проекту нормативного акту з
органами антимонопольного комітету.

Враховуючи наведене, позивач
вважає, що у відповідача відсутні
підстави вважати, що порушена
процедура прийняття регуляторного
акту - рішення Бориславської міської
ради від 17.11.2011 року № 420.

У відзиві на позовну заяву та у
зустрічному позові відповідач
зазначив, що міським радам не надано
повноважень та прав диференцювати
ставки орендної плати за земельні
ділянки комунальної власності залежно
від місця реєстрації суб'єкта
господарювання, який використовує
земельну ділянку.

Внаслідок прийняття позивачем
рішення від 17.11.2011 року № 420, суб'єкти
господарювання, що не зареєстровані у
виконавчому комітеті Бориславської
міської ради несуть більші витрати
щодо сплати орендної плати за земельні
ділянки під час здійснення
господарської діяльності у м.
Бориславі, ніж ті суб'єкти
господарювання - конкуренти, які
зареєстровані у виконавчому комітеті
Бориславської міської ради, тобто
позивачем суб'єктів господарювання
поділено на групи, які зареєстровані у
виконавчому комітеті Бориславської
міської ради та які не зареєстровані.

Також, відповідач зазначає, що
обставини щодо дотримання позивачем
при прийнняті рішення від 17.11.2011 року №
420 норм Закону України «Про засади
державної регуляторної політики в
сфері господарської діяльності» не
впливають на кваліфікацію дій міської
ради як порушення законодавства про
захист економічної конкуренції. Праву
міської ради на вільне прийняття
рішень з питань віднесених до її
компетенції відповідає обов'язок
міської ради у прийнятті цих рішень
дотримуватися прав інших осіб та вимог
законодавства.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що в
задоволенні первісного позову слід
відмовити, а вимоги зустрічного позову
підлягають до задоволення виходячи із
наступних мотивів:

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України"
одним із основних завдань
Антимонопольного комітету України є
участь у формуванні та реалізації
конкурентної політики в частині
здійснення державного контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції на засадах
рівності суб'єктів господарювання
перед законом та пріоритету прав
споживачів, запобігання, виявлення і
припинення порушень законодавства про
захист економічної конкуренції.

Згідно з п. 3 ст. 50 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, зокрема, є
антиконкурентні дії органів влади,
органів місцевого самоврядування,
органів
адміністративно-господарського
управління та контролю.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Бориславської міської ради
від 17.11.2011 року № 420 «Про доповнення до
рішення міської ради від 06.03.2008 року №
568 «Про внесення змін в рішення міської
ради від 28.02.2003 року № 109 «Про
затвердження Положення про порядок
визначення і справляння орендної плати
з земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
в м. Бориславі» внесено доповнення до
вказаного вище рішення, зокрема, щодо
встановлення ставки орендної плати за
земельні ділянки у розмірі 12 %
відсотків від грошової оцінки
земельної ділянки для суб'єктів
підприємницької діяльності, які не
зареєстровані у виконавчому комітеті
Бориславської міської ради.

Згідно ст. 4 Закону України «Про оренду
землі» орендодавцями земельних
ділянок, що перебувають у комунальній
власності, є сільські, селищні, міські
ради в межах повноважень, визначених
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного
кодексу України, право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Право на оренду земельної ділянки,
відповідно до ч. 2 ст. 93 Земельного
кодексу України, мають громадяни та
юридичні особи України, іноземні
громадяни і особи без громадянства,
іноземні юридичні особи, міжнародні
об'єднання і організації, іноземні
держави.

Слід зазначити, що до компетенції
адміністративної колегії
територіального відділення не входить
питання дослідження дотримання
земельного та податкового
законодавства міською радою, зокрема,
щодо встановлення абсолютних
показників розміру орендної плати.

Водночас, Земельний кодекс України,
Закон України "Про місцеве
самоврядування в Україні", Закон
України «Про оренду землі» не
передбачають застосування органами
місцевого самоврядування різних умов
щодо суб'єктів господарювання чи
фізичних осіб при наданні їм в оренду
земельних ділянок, зокрема, з огляду на
місце державної реєстрації юридичної
особи, сплату податків до бюджету
певної територіальної громади.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, що суб'єкти
господарювання, органи влади, органи
місцевого самоврядування, а також
органи адміністративно-господарського
управління та контролю зобов'язані
сприяти розвитку конкуренції та не
вчиняти будь-яких неправомірних дій,
які можуть мати негативний вплив на
конкуренцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
антиконкурентними діями органів влади,
органів місцевого самоврядування,
органів
адміністративно-господарського
управління та контролю є прийняття
будь-яких актів (рішень, наказів,
розпоряджень, постанов тощо), надання
письмових чи усних вказівок, укладення
угод або будь-які інші дії чи
бездіяльність органів влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю (колегіального
органу чи посадової особи), які
призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення, обмеження чи
спотворення конкуренції.

Згідно з абз. 8 ч. 2 ст. 15 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
антиконкурентними діями органів влади,
органів місцевого самоврядування,
органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, зокрема,
визнається дія, внаслідок якої окремим
суб'єктам господарювання або групам
суб'єктів господарювання створюються
несприятливі чи дискримінаційні умови
діяльності порівняно з конкурентами.

Посилання позивача на відсутність
пропозицій з боку суб'єктів
господарювання в ході громадських
слухань та після опублікування в
засобах масової інформації проекту
рішення від 17.11.2011 року № 420, не
заслуговують на увагу суду, так як
відповідно до ст. 3 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України",
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції є завданням
органів Антимонопольного комітету
України, а не будь-яких юридичних чи
фізичних осіб.

Обставини стосовно дотримання міською
радою при прийнятті зазначеного
рішення вимог Закон України «Про
оренду землі» та Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» не впливають на
кваліфікацію дій міської ради як
порушення конкурентного
законодавства, передбаченого абзацом 8
ч. 2 ст. 15 та п. 3 ст. 50 Закону України «Про
захист економічної конкуренції», та
відповідно на суть спору у справі.

Враховуючи наведене, суд прийшов
висновку, що позовні вимоги за
первісним позовом не обґрунтовані
поданими доказами, а тому в їх
задоволенні слід відмовити.

Щодо зустрічної позовної заяви, то
суд зазначає наступне.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
передбачено, що у сфері здійснення
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має
повноваження, зокрема, перевіряти
суб'єкти господарювання, об'єднання,
органи влади, органи місцевого
самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо дотримання
ними вимог законодавства про захист
економічної конкуренції та під час
проведення розслідувань за заявами і
справами про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
встановлено, що за результатами
розгляду справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції органи Антимонопольного
комітету України приймають рішення, у
тому числі про визнання вчинення
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, припинення
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції тощо.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням адміністративної колегії
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 15.11.2013 року № 302 визнано, що
Бориславська міська рада, встановивши
в п. 1 свого рішення від 17.11.2011 року № 420
ставку орендної плати за земельні
ділянки у розмірі 12 % від грошової
оцінки земельної ділянки для суб'єктів
господарювання, які не зареєстровані у
виконавчому комітеті Бориславської
міської ради, порушила законодавство
про захист економічної конкуренції,
яке передбачене абз. 8 ч. 2 ст. 15 та п. 3 ст.
50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», у вигляді
антиконкурентної дії органу місцевого
самоврядування внаслідок якої групі
суб'єктів господарювання створюються
несприятливі умови діяльності
порівняно з конкурентами. Позивача
зобов'язано протягом одного місяця з
дня отримання рішення припинити
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, що вказане у
п. 1 резолютивної частини рішення, а
саме: прийняти рішення про скасування
п. 1 рішення Бориславської міської ради
від 17.11.2011 року № 420 у частині « 12 %
відсотків від грошової оцінки
земельної ділянки, для суб'єктів
підприємницької діяльності, які не
зареєстровані у виконавчому комітеті
Бориславської міської ради» та
враховуючи скасування п. 1 рішення
Бориславської міської ради від 17.11.2011
року № 420 у частині « 12 % відсотків від
грошової оцінки земельної ділянки, для
суб'єктів підприємницької діяльності,
які не зареєстровані у виконавчому
комітеті Бориславської міської ради»
внести зміни у договори оренди
земельних ділянок.

Вказане рішення адміністративної
колегії з повідомленням від 21.11.2013 року
№ 13/08-3177 отримане позивачем 26.11.2013 року,
що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Згідно з ч. 2 статті 56 Закону України
„Про захист економічної конкуренції"
рішення органів Антимонопольного
комітету України є обов"язковими до
виконання.

Приписи ч. 4 статті 60 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" не
позбавляють господарський суд права,
відповідно до ст. 58 ГПК України,
об'єднати позовні вимоги про визнання
недійсним рішення органу АМК та
позовні вимоги про виконання цього
рішення, і після вирішення питання про
наявність або відсутність підстав для
скасування оспорюваного рішення
вирішити позовні вимоги про виконання
рішення.

Таким чином, вимоги Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
зобов'язання Бориславської міської
ради виконати рішення
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15.11.2013 року № 302, а саме: прийняти
рішення про скасування п. 1 рішення
Бориславської міської ради від 17.11.2011
року № 420 у частині « 12 % відсотків від
грошової оцінки земельної ділянки, для
суб'єктів підприємницької діяльності,
які не зареєстровані у виконавчому
комітеті Бориславської міської ради»,
за яким диференціюється розмір
орендної плати залежно від місця
реєстрації суб'єкта господарювання та
враховуючи скасування п. 1 рішення
Бориславської міської ради від 17.11.2011
року № 420 у частині « 12 % відсотків від
грошової оцінки земельної ділянки, для
суб'єктів підприємницької діяльності,
які не зареєстровані у виконавчому
комітеті Бориславської міської ради»
внести зміни у договори оренди
земельних ділянок, викладені в
зустрічній позовній заяві є
обґрунтованими, а тому підлягають до
задоволення.

Судовий збір за подання первісного
позову, у відповідності до вимог ст. 49
ГПК України залишається за позивачем.

Оскільки, відповідач (за первісним
позовом) звільнений від сплати
судового збору, тому судовий збір за
розгляд зустрічної позовної заяви
стягується з позивача (за первісним
позовом) в дохід Державного бюджету
України.

Враховуючи вищезазначене,
керуючись, ст.ст. 49, 58, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

вирішив:

1. В задоволенні первісного
позову Бориславської міської ради
Львівської області (82300, м. Борислав
Львівської області, вул. Шевченка, 42,
) до Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України (79005,
м. Львів, вул. І. Франка, 61, ) про визнання рішення
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15.11.2013 року № 302 недійсним - відмовити.

2. Зустрічний позов Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України (79005,
м. Львів, вул. І. Франка, 61, ) до Бориславської міської ради
Львівської області (82300, м. Борислав
Львівської області, вул. Шевченка, 42,
) про зобов'язання
виконати рішення адміністративної
колегії Львівського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
15.11.2013 року № 302 - задоволити.

3. Зобов'язати Бориславську міську раду
Львівської області (82300, м. Борислав
Львівської області, вул. Шевченка, 42,
) виконати рішення
адміністративної колегії Львівського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України (79005,
м. Львів, вул. І. Франка, 61, ) від 15.11.2013 року № 302, а саме:
прийняти рішення про скасування п. 1
рішення Бориславської міської ради від
17.11.2011 року № 420 у частині « 12 % відсотків
від грошової оцінки земельної ділянки,
для суб'єктів підприємницької
діяльності, які не зареєстровані у
виконавчому комітеті Бориславської
міської ради» та враховуючи скасування
п. 1 рішення Бориславської міської ради
від 17.11.2011 року № 420 у частині « 12 %
відсотків від грошової оцінки
земельної ділянки, для суб'єктів
підприємницької діяльності, які не
зареєстровані у виконавчому комітеті
Бориславської міської ради» внести
зміни у договори оренди земельних
ділянок.

4. Стягнути з Бориславської
міської ради Львівської області (82300, м.
Борислав Львівської області, вул.
Шевченка, 42, ) в дохід
Державного бюджету 1 218, 00 грн. судового
збору.

5. Накази видати відповідно до ст.
116 ГПК України.

Повне рішення складено 24.02.2014 року.

Суддя
Манюк П.Т.