ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" лютого 2014 р.
Справа № 918/1871/13

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Морозу
С.Ю.

розглянувши матеріали справи за
позовом Фізичної особи-підприємця
Кучерука Петра Павловича

до Закритого акціонерного товариства
«МАПО»,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Реєстраційна служба
Березнівського районного управління
юстиції Рівненської області

про визнання права власності на об'єкти
нерухомості

за участю представників:

від позивача: Кучерук Н.І., довіреність
від 21.02.2013 року;

від відповідача: Грицик О.С. (директор);

від третьої особи: не з'явився.

Статті 20, 22, 91 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

Суть спору: У грудні 2013 року Фізична
особа-підприємець Кучерук Петро
Павлович (далі ФОП Кучерук П.П.)
звернувся до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Закритого акціонерного товариства
«МАПО» (далі ЗАТ «МАПО») про визнання
права власності на об'єкти нерухомості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що на підставі
укладеної біржової угоди
купівлі-продажу від 29 березня 2001 року
придбав незавершене будівництво
овочевого складу смт. Березне по вул.
Зірненська, № 9, Березнівського р-ну.,
Рівненської області. Вказана
нерухомість належить ЗАТ «МАПО» на
підставі рішення Березнівської
районної ради народних депутатів від
23.04.1992 року за № 37 «Про відведення
земель підприємствам організаціям для
виробничо-побутового,
соціально-культурного та виробничого
призначення в населених пунктах
району» від 13.05.1988 року № 99.

Також вказує, що 04 жовтня 2001 року на
підставі біржового контракту
купівлі-продажу нерухомості придбав
будівлю цеху грануляції нежилою площею
1665,9 м2, що знаходиться по вул.
Зірненській 24 в м. Березне, Рівненської
області. Вказана нерухомість належить
ЗАТ «МАПО» на підставі Свідоцтва про
право власності на будівлю цеху
грануляції, виданого виконавчим
комітетом Березнівської міської ради
Рівненської області на підставі
рішення № 80 від 16.07.2001 року,
зареєстрованого в КП Рівненське ОБТІ
23.07.2001 року за р. № 1-71-123.

У зв'язку з чим, 27.09.2013 року представник
позивача Кучерук Н.І. звернулася до
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області із заявами для
проведення державної реєстрації права
власності на вищевказане нерухоме
майно. Однак, зазначає, що рішеннями
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Люшин Л.П. № 6277945 від
27.09.2013 року та № 6269599 від 26.09.2013 року було
відмовлено у державній реєстрації прав
та їх обтяжень у зв'язку з тим, що подані
документи не відповідають вимогам, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

А тому позивав вважає, що цією відмовою
не визнається його право власності на
спірне нерухме майно, виділене в натурі
та згідно ст. 392 ЦК України є підставою
для пред'явлення позову про визнання
права власності.

За наведених підстав, позивач просив
суд визнати за ним право власності на
цех по переобробці каменю, що
знаходиться в м. Березне, по вул.
Зірненській, 9, Рівненської області та
на цех, що знаходиться в м. Березне, по
вул. Зірненській, 24, Рівненської
області.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 11 грудня 2013
року порушено провадження у справі,
розгляд якої призначено на 24 грудня 2013
року.

20 грудня 2013 року через відділ
канцелярії господарського суду,
відповідачем подано відзив, у якому
останній зазначив, що не заперечує у
позитивному вирішенні господарським
судом визнання за позивачем права
власності на об'єкти нерухомості. А
також вказав, що при купівлі спірного
майна за позивачем заборгованості не
рахується.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 24 грудня 2013
року залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Реєстраційну
службу Березнівського районного
управління юстиції Рівненської
області.

10 січня 2014 року через відділ канцелярії
суду від Реєстраційної служби
Березнівського районного управління
юстиції Рівненської області надійшли
письмові пояснення в яких остання
зазначила, що позивачу відмовлено у
державній реєстрації права власності
на цех, що розташований за адресою:
Рівненська обл., Березнівський р-н, м.
Березне, вул. Зірненська, 24, оскільки
документи подані для проведення
державної реєстрації прав, не
відповідають вимогам. А також
зазначила те, що для проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно є документи, що
підтверджують виникнення, в даному
випадку, являється біржовий контракт
купівлі-продажу нерухомості від 04.10.2001
року за реєстраційним номером 937/284н-01.
Правовстановлюючий документ, не може
бути підставою виникнення права
власності, оскільки договори
купівлі-продажу укладаються у
письмовій формі і підлягають
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації (ст. 657 ЦК України).

У судовому засіданні 10 лютого 2014 року,
представник позивача позовні вимоги
підтримала повністю, з підстав
наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
не заперечив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Реєстраційна служба
Березнівського районного управління
юстиції Рівненської області явку свого
повноважного представника у судове
засідання не забезпечила, про день, час
та місце слухання справи повідомлена у
встановленому законом порядку. Однак, у
поданих 10.01.2014 року письмових
поясненнях, третя особа просила справу
розглядати без участі її представника.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2001 року між членом біржі
брокерської контори № 17 РТБД «НИВА» в
особі брокера Гвоздецького Василя
Анатолійовича, що діє на підставі
договору - доручення № 11 від 29.03.2001 року
в інтересах учасника
аукціону-Березнівського відділення
Костопільської МДПІ, яка діє
розпорядником майна ЗАТ «МАПО», в особі
начальника відділу Мельника Івана
Олександровича, діючого по дорученню
від 29.03.2001 року, надалі продавець, та
член біржі брокерської контори № 17
РТБД «НМВА» в особі брокера Ковальчука
В'ячеслава Олександровича, що діє на
підставі договору-доручення № 12 від
29.03.2001 року в інтересах учасника
аукціону - Кучерука Петра Павловича,
надалі Покупець, відповідно до Закону
України «Про товарну біржу» та Правил
біржової торгівлі уклали на
Рівненській товарній біржі дану
Біржову угоду купівлі-продажу
нерухомості (далі Угода, а.с. 13).

Відповідно до п.п. 1.,2. Угоди Продавець
за наслідками аукціону продав, а
Покупець купив незавершене
будівництво овочевого складу в смт.
Березне по вул. Зірненська, №9,
Березнівського р-ну, Рівненської
області. Вказана нерухомість належить
ЗАТ «МАПО» на підставі рішення
Березнівської районної ради народних
депутатів від 23.04.1992 року за № 37 «Про
відведення земель підприємствам
організаціям для
виробничо-господарських потреб» та
рішення «Про будівництво об'єктів
адміністративно-побутового,
соціального-культурного та
виробничого призначення в населених
пунктах району» від 13.05.1988 року за № 99.

Пунктами 3.,4. Угоди встановлено, що
стартова ціна становила 22 266 гривень.
Продаж здійснено за 22 270 гривень, в тому
числі ПДВ. Протокол аукціону № 297 від
27.10.2000 року.

Також пунктами 12., 13. Угоди передбачено,
що відповідно до ст. 15 Закону України
«Про товарну біржу», угода
реєструється на біржі і подальшому
нотаріальному посвідченню не підлягає.
У відповідності зі ст. 227 Цивільного
Кодексу України угода підлягає
реєстрації в Рівненському міському
бюро технічної інвентаризації.

Згідно Акту прийому-передачі будівлі
овочевого складу від 30 березня 2001 року
вищевказане майно, що знаходиться в м.
Березне, по вул. Зірненській, 9 було
передано Продавцем Покупцю(а.с. 14).

Разом з тим, 04 жовтня 2001 року між членом
біржі: Підприємством «Рівнепрофекс» в
особі комерційного директора Горбатюк
Лариси Леонідівни, яка діє на підставі
Статуту, яке діє від імені та в
інтересах Закритого акціонерного
товариства «МАПО», на підставі
Договору-Доручення № 23/07-01 від 23.07.2001
року, назване в подальшому Продавець, з
одного боку, і Кучерук Петро Павлович,
названий в подальшому Покупець,
укладено на РМУТМБ «Прайс» Біржовий
контракт купівлі-продажу нерухомості
(далі Контракт, а.с. 20).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Контракту
Продавець продав, а Покупець купив
будівлю цеху грануляції нежилою площею
1665,9 м2, що знаходиться по вул.
Зірненській 24 в м. Березне, Рівненської
області. Нерухомість, що продається
належить ЗАТ «МАПО» на підставі
Свідоцтва про право власності на
будівлю цеху грануляції, виданого
виконавчим комітетом Березнівської
міської ради Рівненської області на
підставі рішення № 80 від 16.07.2001 року,
зареєстрованого в КП Рівненське ОБТІ
23.07.2001 року за р. № 1-71-123.

Пунктами 1.3., 1.5. Контракту встановлено,
що балансова вартість Нерухомості, що
продається, за
довідкою-характеристкикою виданою КП
Рівненське ОБТІ від 23.07.2001 року за № 1525,
складає 385 670 грн. 00 коп. Продаж
здійснено за 25 412 грн. 00 коп., в тому
числі ПДВ.

Також пунктами 7.2, 7.5. Контракту
передбачено, що відповідно до ст. 15
Закону України «Про товарну біржу», цей
Контракт реєструється на Біржі і
нотаріальному посвідченню не підлягає.
У відповідності зі ст. 227 ЦК України
Контракт покупця підлягає реєстрації в
КП Рівненське ОБТІ.

Згідно Акту прийому-передачі будівлі
гранцеху, вищевказане майно, що
знаходиться в м. Березне, по вул.
Зірненській, 24 було передано Продавцем
Покупцю(а.с. 21).

Вивчивши подані сторонами письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
місцевий господарський суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України встановлено,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що передбачені актами але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підстави набуття права власності
встановлені ст. 328 Цивільного кодексу
України, - право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Право власності належить до таких
суб'єктивних прав, які можуть виникнути
лише при наявності визначеного
юридичного факту або їх сукупності.
Юридичний факт - це обставини реального
життя, з якими закон пов'язує
виникнення, зміну чи припинення права
власності. Юридичними фактами можуть
бути правомірні дії, наслідки яких є
підставами виникнення права власності.

Частиною 2 статті 41 Конституції України
визначено, що право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Судом встановлено, що спірні об'єкти
нерухомості були придбані позивачем
для здійснення підприємницької
діяльності, що підтверджується
державним Актами на право власності на
землю від 07.11.2002 року Серія РВ № 0386678 та
від 07.11.2002 Серія РВ № 038677 виданих
підприємцю Кучеруку П.П. на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 03.10.2002 року ВАВ №090533 про
передачу у власність земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
площею 0,45 гектарів (4515,0 кв.метрів) у
межах, визначених на плані, яка
знаходиться на території м. Березне,
вул. Зірненська, 9, Березнівської
міської ради, з цільовим призначенням
земельної ділянки: для здійснення
підприємницької діяльності та на
підставі договору купівлі продажу
земельної ділянки від 03.10.2002 року ВАВ №
090536 про передачу у власність земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення площею 0,2074 гектарів (2074,0
кв. метрів) у межах, визначених на плані,
яка знаходиться на території м.
Березне, вул. Зірненська, 24,
Березнівської міської ради з цільовим
призначенням земельної ділянки: для
здійснення підприємницької діяльності
(а.с.49-52, 53-56).

Кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів (стаття 20
Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

За змістом статей 15, 16 Цивільного
кодексу України, статті 20
Господарського кодексу України та
статті 1 Господарського процесуального
кодексу України, необхідною умовою
застосування судом певного способу
захисту є наявність, доведена
належними у розумінні статті 34
Господарського процесуального кодексу
України доказами, певного
суб'єктивного права (інтересу) у
Позивача та порушення (невизнання або
оспорювання) цього права (інтересу) з
боку Відповідача, а також - належності
обраного способу судового захисту.

З огляду на обраний Позивачем спосіб
захисту свого права, предметом
доказування, а, відповідно, і судової
оцінки у даній справі є порушення
(невизнання) такого права Відповідачем.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Позивач у своїй позовній заяві
зазначив, що рішеннями державного
реєстратора прав на нерухоме майно за
№ 6277945 від 27.09.2013 року та за № 6269599 від
26.09.2013 року йому було відмовлено у
державній реєстрації права власності
на спірні об'єкти нерухомості. А тому,
позивач вважає, що саме зазначеними
рішеннями не визнається його право
власності на спірне нерухоме майно, у
зв'язку з чим вказує на наявність
підстав для визнання за ним права
власності на відповідне майно.

У відповідності до ст. 182 Цивільного
кодексу України право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обтяження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації. Державна
реєстрація прав на нерухомість є
публічною, здійснюється відповідним
органом, який зобов'язаний надавати
інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Порядок
проведення державної реєстрації прав
на нерухомість та підстави відмови в
ній встановлюються законом.

Статтею 2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Держателем Державного реєстру прав є
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав (частина 2
статті 6 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
державний реєстратор: 1) встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав; 2) приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав.

Як встановлено судом, 19.09.2013 року
Позивач через свого представника
звернувся до Реєстраційної служби
Березнівського районного управління
юстиції Рівненської області із заявами
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності),
зареєстрованими за № 3038825 та № 3037763.

26 вересня 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області винесено Рішення
№ 6269599 про відмову у державній
реєстрації права власності на цех, що
розташований: Рівненська обл..,
Березнівський р-н, м. Березне, вул.
Зірненська, 24, за суб'єктом: Кучеруком
Петром Павловичем, податковий номер
(а.с. 29).

Також, 27 вересня 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області винесено Рішення
№ 6277945 про відмову у державній
реєстрації права власності на
виробничий цех, що розташований:
Рівненська обл.., Березнівський р-н, м.
Березне, вул. Зірненська, 24, за
суб'єктом: Кучеруком Петром Павловичем,
податковий номер (а.с. 19).

Як вбачається з Рішень про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № № 6269599, 6277945, державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Березнівського
районного управління юстиції
Рівненської області встановлено, що
документи, які подано для проведення
державної реєстрації права
власності на вищевказані об'єкти, не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Враховуючи вищевикладені положення
норм чинного законодавства України,
суд зазначає, що виносячи Рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №№ 6269599, 6277945 від 29.09.2013 року
та від 27.09.2013 року, державний реєстратор
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Березнівського районного
управління юстиції Рівненської
області діяв в межах прав, наданих йому
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Таким чином, відмова органу державної
реєстрації прав в оформленні права
власності на об'єкт нерухомого майна та
видачі свідоцтва у зв'язку з ненаданням
необхідних документів для оформлення
такого права не є в розумінні ст. 392 ЦК
України оспорюванням права власності
на об'єкт нерухомого майна.

Аналогічна позиція викладена в
Постановах Верховного Суду України від
20 червня 2011 р. у справі № 3-55гс11, від
13.02.2012 р. № 3-6гс12 та від 13.02.2012 р. № 3-3гс12.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Суд наголошує на тому, що при зверненні
до суду з даним позовом, Позивачем до
матеріалів справи не додано будь-яких
доказів, в розумінні статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, які б свідчили про порушення
або невизнання саме Відповідачем прав
Позивача на майно, стосовно якого
заявлено позовні вимоги.

Окремо, Суд зазначає, що частиною 2
статті 30 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що дії
або бездіяльність державного
реєстратора, державного кадастрового
реєстратора, нотаріуса, державного
виконавця можуть бути оскаржені до
суду.

Таким чином, у разі незгоди з Рішеннями
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень № 6269599 та № 6277945
винесеними державним реєстратором
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Березнівського районного
управління юстиції Рівненської
області, Позивач має право оскаржити
такі рішення у відповідному суді,
враховуючи суб'єктний склад
правовідносин.

Отже, враховуючи вищевикладені
положення норм чинного законодавства
України та приймаючи до уваги
встановлені фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги Фізичної особи-підприємця
Кучерука Петра Павловича є
необґрунтованими та безпідставними.

Разом з тим, в позовній заяві Фізичної
особи - підприємця Кучерука Петра
Павловича заявлено клопотання про
звільнення позивача від сплати
судового збору, оскільки останній є
інвалідом ІІ групи і наділений
пільгами щодо сплати судового збору.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору врегульовані Законом
України "Про судовий збір", відповідно
до п. 9 ч. 1 ст. 5 якого, від сплати
судового збору звільняються інваліди І
та ІІ груп, законні представники
дітей-інвалідів і недієздатних
інвалідів І та ІІ груп.

З довідки до акта огляду МСЕК № 0203195
вбачається, що Позивач є інвалідом
другої групи (а.с. 11).

Таким чином, розглянувши наведені в
клопотанні мотиви, дослідивши подані в
його обґрунтування докази, суд дійшов
висновку вирішити питання про
звільнення Позивача від сплати
судового збору по даній справі.

Керуючись ст.ст. 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

повне рішення складено " 17" лютого 2014
року.

Суддя
Пашкевич І.О.