ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 лютого 2014 р.
Справа № 902/188/14

Суддя господарського суду Вінницької
області, Тісецький С.С., розглянувши
заяву прокурора Новоушинського району
Хмельницької області про забезпечення
позову у справі

за позовом : прокурора Новоушинського
району Хмельницької області (32600, смт.
Нова Ушиця, вул. Українська, 19а,
Хмельницька область) в інтересах
держави в особі Ставчанської сільської
ради Новоушинського району
Хмельницької області (,
32638, с. Стара Гута, вул. Леніна, 102,
Новоушинський район, Хмельницька
область)

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Дністер" (, 23100, м. Жмеринка, вул.
Барляєва, 28-А, Вінницька область)

про стягнення заборгованості в сумі 10
973,85 грн. згідно договору про соціальне
партнерство від 01.01.2011 року

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Новоушинського району
Хмельницької області в інтересах
держави в особі Ставчанської сільської
ради Новоушинського району
Хмельницької області 18.02.2014 року
звернувся в господарський суд
Вінницької області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Дністер" про
стягнення заборгованості в сумі 10 973,85
грн. згідно договору про соціальне
партнерство від 01.01.2011 року.

Ухвалою суду від 19.02.2014 року порушено
провадження за вказаним позовом у
справі № 902/188/14 з призначенням до
розгляду в судовому засіданні на 04.03.2014
року.

Окрім того, від прокурора
Новоушинського району Хмельницької
області надійшла заява про
забезпечення позову № 99-1-4 від 08.01.2014
року шляхом накладення арешту на майно
та грошові кошти, що належать
відповідачеві, в тому числі і кошти, які
знаходяться на рахунках в установах
банку.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Приписи абзацу 2 п. 1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" № 16 від 26.12.2011 року, визначають,
що особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Пункт 3 вказаної вище постанови
визначає, що умовою застосування
заходів до забезпечення позову за
вимогами майнового характеру є
достатньо обґрунтоване припущення, що
майно (в тому числі грошові суми, цінні
папери тощо), яке є у відповідача на
момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

До позовної заяви надано наступні
документи : лист-відношення № 435 від
13.12.2013 року; довідка № 436 від 30.12.2013 року
щодо заборгованості; довідку відділу
Держземагенства у Новоушинському
районі Хмельницької області № 11-02-06/4052
від 30.12.2013 року щодо оренди земельних
ділянок; витяги з ЄДРПОУ на позивача та
відповідача; копію угоди про соціальне
партнерство від 01.01.2011 року; копії
листів № 176 від 10.04.2013 року, № 281 від
16.08.2013 року, № 282 від 16.08.2013 року.

З огляду на наведені вище приписи, суд
оглянувши подані документи, дійшов
висновку, що прокурором не надано
належних доказів в підтвердження
необхідності вжиття відповідних
заходів та не доведена обґрунтованість
припущення у заяві про те, що невжиття
заходів забезпечення позову може
призвести до відчуження майна та
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду,
що є підставою для відмови у
задоволенні заяви про застосування
заходів забезпечення позову.

Принагідно, суд зауважує, що одночасне
накладення арешту на майно та грошові
кошти відповідача суперечить п. 1 ч. 1 ст.
67 ГПК України, оскільки можливе
вчинення лише одного із таких заходів.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 66,
67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні
заяви прокурора Новоушинського району
Хмельницької області про забезпечення
позову № 99-1-4 від 08.01.2014 року шляхом
накладення арешту на майно та грошові
кошти відповідача.

2. Копію ухвали надіслати сторонам по
справі рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Суддя Тісецький
С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - прокурору Новоушинського району
Хмельницької області (32600, смт. Нова
Ушиця, вул. Українська, 19а, Хмельницька
область)

3 - позивачу (32638, с. Стара Гута, вул.
Леніна, 102, Новоушинський район,
Хмельницька область)

4 - відповідачу (23100, м. Жмеринка, вул.
Барляєва, 28-А, Вінницька область)