ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2014 р.
Справа № 914/222/14

За позовом: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-Тепло»,
с.Милятин Городоцького району
Львівської області

про стягнення 3300,00грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 - представник за
довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, м.Львів звернулася з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-Тепло»,
с.Милятин Городоцького району
Львівської області про стягнення
3300,00грн.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 27.01.2014р. надано
відстрочку сплати судового збору до
ухвалення судового рішення по справі,
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 17.02.2014 року.

Представнику позивача роз'яснено його
права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судовому
засіданні 17.02.2014р. позов підтримав
повністю з мотивів, зазначених у
позовній заяві. Ствердив, зокрема, що
позивачем в березні 2013 року прийнято
договір-заявку про надання
транспортно-експедиційних послуг,
подану відповідачем - Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Гарант-Тепло», на основі якого та у
відповідності до умов договору на
перевезення вантажів автотранспортом
у міжнародному сполученні, попередньо
укладеного між позивачем та
Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_3,
доставлено вантаж замовника у
Республіку Польща, що підтверджується
міжнародною товарно-транспортною
накладною та підписаним сторонами
актом приймання виконаних робіт. Однак,
відповідачем надані послуги
перевезення в розмірі 3300,00грн. не
оплачено, а претензію позивача про
оплату залишено без відповіді, що
зумовило звернення ФО-П ОСОБА_1 до суду
із позовною заявою. Просив позов
задоволити.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання
17.02.2014р. не забезпечив, відзиву на
позовну заяву та витребувані судом
документи не подав, причин неявки суду
не повідомив, хоча про час і місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення (знаходиться в матеріалах
справи).

Відповідно до ст.75 ГПК України, суд,
вважає за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами, в яких
достатньо доказів для прийняття
рішення по суті спору, у відповідності
до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом
створювались сторонам необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, у зв'язку із чим
передбачені у ст.77 ГПК України підстави
для відкладення розгляду справи не
вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, судом
встановлено наступне.

Між Фізичною особою-підприємецем
ОСОБА_1 (позивач по справі, виконавець
за договором) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Гарант-Тепло» (відповідач по справі,
замовник за договором) укладено
договір-заявку №231 від 11.03.2013р. про
надання транспортно-експедиційних
послуг, яка зважаючи на відсутність
довготермінового договору між
сторонами має силу договору на разове
перевезення, а її факсимільна копія має
повну юридичну силу на рівні з
оригіналом.

Окрім цього, між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (перевізник
за договором) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (експедитор
за договором) укладено договір №03-01/13
від 03.01.2013р. на перевезення вантажів
автотранспортом в міжнародному
сполученні, за яким експедитор доручає,
а перевізник приймає для перевезення
вантаж з України, країн СНД у країни
Європи й у зворотньому напрямку, згідно
заявки на кожне перевезення, що є
невід'ємною частиною даного договору
(п.1.1).

Згідно із вказаною заявкою ТзОВ
«Гарант-Тепло» та на умовах
зазначеного договору, перевізник
13.03.2013р., відповідно до міжнародної
товарно-транспортної накладної А №076678,
завантажив та здійснив перевезення
вантажу. Відповідно до штампів у полі
№24 на цій товарно-транспортній
накладній, вантаж одержано компанією
«Al-Trans» 15.03.2013р. у населеному пункті
Александров Льодзські Республіки
Польща. Зазначені транспортні послуги
виконано належним чином, якісно та в
повному обсязі, про що свідчить акт
прийняття виконаних робіт від 15.03.2013р.,
підписаний повноважними
представниками сторін без претензій та
скріплений їх печатками.

Згідно з вказаними договором-заявкою
та актом прийняття виконаних робіт,
загальна їх вартість становить 3300,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
надані послуги замовником не оплачено,
внаслідок чого позивач звертався до
ТзОВ «Гарант-Тепло» із претензією №1
від 04.12.2013р. про оплату заборгованості у
триденний термін з моменту отримання
вимоги (з повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення вбачається, що
кореспонденцію отримано адресатом
12.12.2013р.), яку останнім залишено без
відповіді, що зумовило звернення ФО-П
ОСОБА_1 до суду із позовною заявою.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з
підстав виникнення зобов'язань, є
зокрема договори та інші правочини.

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу,
пошти здійснюється, як вказано ч.1 ст.908
ЦК України, за договором перевезення.

У ч.ч.1, 2, 4 ст.306 ГК України визначено, що
перевезенням вантажів у цьому Кодексі
визнається господарська діяльність,
пов'язана з переміщенням продукції
виробничо-технічного призначення та
виробів народного споживання
залізницями, автомобільними дорогами,
водними та повітряними шляхами, а також
транспортування продукції
трубопроводами. Суб'єктами відносин
перевезення вантажів є перевізники,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі. Допоміжним видом
діяльності, пов'язаним з перевезенням
вантажу, є транспортна експедиція.

Як передбачено ст.909 ЦК України та ч.ч.1,2
ст.307 ГК України, за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається в письмовій формі
та підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства.
Перевізники зобов'язані забезпечувати
вантажовідправників бланками
перевізних документів згідно з
правилами здійснення відповідних
перевезень.

Відповідно до ст.929 ЦК України та ст.316
ГК України, за договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного
експедирування може бути встановлений
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, укладати від свого імені або
від імені клієнта договір перевезення
вантажу, забезпечувати відправку і
одержання вантажу, а також виконання
інших зобов'язань, пов'язаних із
перевезенням. Договором транспортного
експедирування може бути передбачено
надання додаткових послуг, необхідних
для доставки вантажу (перевірка
кількості та стану вантажу, його
завантаження та вивантаження, сплата
мита, зборів і витрат, покладених на
клієнта, зберігання вантажу до його
одержання у пункті призначення,
одержання необхідних для експорту та
імпорту документів, виконання митних
формальностей тощо).

У відповідності до ст.193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо ж строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позов обґрунтований
поданими доказами, відповідачем не
спростований та підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог,
відтак, судовий збір слід покласти на
відповідача. Окрім того, слід
зазначити, що Пленумом Вищого
господарського суду у п.3.4 Постанови №7
від 21.02.2013р. роз'яснено, що у разі коли
господарським судом було відстрочено
сплату позивачем судового збору, який з
тих чи інших причин до прийняття
рішення зі справи сплачено не було, а
останнє прийнято на користь позивача,
то стягнення суми судового збору
здійснюється безпосередньо з
відповідача у доход державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-Тепло»
(Львівська область, Городоцький район,
с.Милятин, вул.Лісова, буд.32; ) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер фізичної особи
- платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1) 3300,00грн.
основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант-Тепло»
(Львівська область, Городоцький район,
с.Милятин, вул.Лісова, буд.32; ) 1827,00грн. судового збору в доход
державного бюджету.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

5. Строк і порядок оскарження рішення
суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 24.02.2014р.

Суддя
Щигельська О.І.