ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014 року Справа №
904/8279/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В.
(доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Чоха Л.В.,

при секретарі Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Мажара Т.Н., директор,
протокол №7 від 01.07.01;
Артемова-Джуманазарова Є.Г.,
представник, довіреність №1 від 12.01.14;

від відповідача: Копилова Г.Г.,
представник, довіреність №01 від 08.01.14.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАЇР" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 07.11.2013р. у справі № 904/8279/13

за позовом комунального підприємства
"Новомосковськтеплоенерго", м.
Новомосковськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАЇР", м.
Новомосковськ

про стягнення 26 099,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 17.09.2013р.
у справі № 904/8279/13 (Петренко І.В.)
позовні вимоги комунального
підприємства
"Новомосковськтеплоенерго" задоволено
в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 07.11.2013р. скасувати, та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволені позовних вимог.

Посилається на те, що господарський
суд, ухвалюючи рішення у справі, не
прийняв до уваги, що відповідачем було
направлено на адресу КП
«Новомосковськтеплоенерго» декілька
заяв на розірвання договору на
теплопостачання і відключення від
тепломережі. Вважає, що позивачем
неправильно визначені щомісячні суми
до сплати за поставлену теплову
енергію та неправильно визначено дати
початку опалювальних сезонів, у
зв»язку з чим завищено заявлену суму
боргу.

Також відповідач в апеляційній
скарзі посилається на помилковість
розрахунків, зроблених позивачем без
врахування строку позовної давності.

Відповідач у відзиві на
апеляційну скаргу просив рішення
господарського суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 10.02.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду в
повному обсязі, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
26.11.99 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 77 про
постачання теплової енергії.

Згідно предмету Договору, позивач бере
на себе зобов'язання постачати
відповідачу теплову енергію з котельні
в гарячій воді в період з 01.12.1999 р. по
30.11.2000 р.

Відповідно до п.2.1. Договору, договір
вважається продовженим на наступний
рік, якщо до 1 грудня поточного року не
надійде заява однієї із сторін про
відмову від договору.

Згідно п.3. розділу 3 Договору, Споживач
вносить оплатуза поточний місяць на
підставі вимоги, виписаної
Постачальником.

Позивач зобов'язання за Договором
виконував належним чином, постійно
надавав послугу з теплопостачання
відповідачу, надавав рахунки, але
відповідач рахунки не оплачував і за
період з січня 2009 року по квітень 2013
року виникла дебіторська
заборгованість у розмірі 26 099,28 грн.

29.05.13р. за вих. №611 відповідачу
була направлена претензія про сплату
боргу та повторно направлено рахунки,
але претензія залишилась без
задоволення.

Відповідач у добровільному порядку
зазначений рахунок не оплатив, що стало
підставою звернення з позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов`язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписами ст. 612 Цивільного кодексу
передбачено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Господарським судом правильно
визначено наявність заборгованості
відповідача по договору №77 про
постачання теплової енергії за період
з січня 2009 року по квітень 2013 року в
сумі 26 099,28 грн. Однак господарським
судом при вирішенні питання про
стягнення боргу не враховано положення
розділу V1 Матеріальна
відповідальність сторін, абз.2 п.4
договору, яким передбачена оплата
споживачем вартості спожитого тепла не
більше строку позовної давності - три
роки. Враховуючи, що сторонами в
договорі передбачено застосування
строку позовної давності три роки,
господарським судом необґрунтовано
здійснено стягнення за період з січня
2009 року по квітень 2010 року в сумі 7 472,62
грн.

Таким чином, до стягнення підлягає
сума боргу в розмірі 18626,66 грн.

Необґрунтовані посилання
апеляційної скарги на те, що
господарський суд не прийняв до уваги
направлення відповідачем на адресу КП
«Новомосковськтеплоенерго» декількох
заяв про розірвання договору на
теплопостачання і відключення від
тепломережі, оскільки відповідачем в
належному йому приміщенні, яке
знаходиться в багатоквартирному
будинку, не було здійснено оформлення
документів та не проведено в
установленому порядку відключення
приміщення від мереж теплопостачання.

Апеляційним судом перевірені та
визнані необґрунтованими доводи
скаржника про те, що позивачем
неправильно визначені щомісячні суми
до сплати за поставлену теплову
енергію та неправильно визначено дати
початку опалювальних сезонів, у зв'язку
з чим завищено заявлену суму боргу.

Апеляційним судом витребувано у
позивача документи про початок
опалювальних сезонів, на вимогу
апеляційного суду позивач надав
помісячний розрахунок за відпущене
відповідачу тепло.

Вказані документи та нарахування
перевірено судом на їх відповідність
нормам законодавства і фактичним
обставинам справи та визнано
правомірними та обґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія судів
вважає, що рішення господарського суду
Дніпропетровської області повинно
бути змінено зі зменшенням розміру
боргу, який підлягає стягненню до 18626,66
грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "ТАЇР" на
рішення задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.11.2013р.
у справі № 904/8279/13 змінити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАЇР", м.
Новомосковськ, на користь комунального
підприємства
"Новомосковськтеплоенерго", м.
Новомосковськ, заборгованість в
розмірі 18626,66 грн., судовий збір у сумі
1720,5 грн. В решті позову відмовити.

Стягнути з комунального підприємства
"Новомосковськтеплоенерго", м.
Новомосковськ, на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "ТАЇР", м.
Новомосковськ, судовий збір по
апеляційній скарзі в розмірі 860,25 грн.

Видачу наказів згідно постанови
доручити господарському суду
Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України.

Головуючий
Л.О. Чимбар

Суддя
Л.В. Чоха

Суддя
С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі
17.02.2014 року.