ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014 р.
Справа № 914/4885/13

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім ВІКАНТ",
м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грифон-Буд", м.Львів

про стягнення 277 930,27 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Підгайна Н.Й. - представник
(довіреність б/н від 22.04.2013р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Товариством
з обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім ВІКАНТ" до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грифон-Буд" про стягнення 277 930,27 грн., з
яких 239 963,44 грн. - основний борг, 8 223,92
грн. - 3% річних та 29 742,91 грн. - пеня.

Ухвалою суду від 31.12.2013р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 29.01.2014р. Ухвалою
суду від 29.01.2014р. розгляд справи
відкладено на 19.02.2014р.

Представник позивача на виконання
вимог ухвал суду подав клопотання від
19.02.2014р. про доручення до матеріалів
справи витяг з ЄДРПОУ на відповідача,
позовні вимоги підтримав повністю,
просив позов задоволити з підстав
викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання
повторно не забезпечив, вимог ухвал
суду не виконав, причин неявки
представника та невиконання вимог
ухвали суду не повідомив, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи про що свідчить
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення №79 7 від 31.01.2014р. -
вручено 04.02.2014р. Станом на 19.02.2014р. від
відповідача відзив, клопотання, заяви,
докази витребувані судом на адресу
суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає за можливе розглянути справу
відповідно до ст. 75 ГПК України при
відсутності представника відповідача
за наявними у ній матеріалами яких
достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд,-

встановив:

01.08.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім ВІКАНТ"
(надалі - продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Грифон-Буд" (надалі - покупець) укладено
договір поставки №48609 відповідно до
умов якого продавець зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, передати у власність
покупця металопродукцію (надалі -
товар), а покупець зобов'язується
своєчасно прийняти товар і здійснити
його оплату на умовах цього договору.

Відповідно до п.2.1. договору загальна
кількість, асортимент та розгорнута
номенклатура товару, що передається за
цим договором, визначається в заявках
покупця, у рахунках-фактурах продавця
та/або специфікаціях до договору,
видаткових накладних.

Згідно із п.3.2. договору загальна ціна
цього договору складає загальну
вартість переданого товару, яка
зазначена в усіх специфікаціях до
цього договору або рахунках-фактурах,
які є невід'ємними частинами цього
договору та видаткових накладних.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що
оплата товару здійснюється покупцем
шляхом перерахування грошових коштів в
національній валюті на поточний
рахунок продавця, вказаний у цьому
договорі або у рахунках-фактурах на
умовах передплати протягом 2-х (двох)
календарних днів від дати
рахунку-фактури, якщо інше не зазначено
у рахунку-фактурі, або в терміни,
зазначені у відповідній специфікації.

Відповідно до п.3.7. договору при
відстрочені платежу оплата вартості
товару здійснюється протягом 5-ти
(п'яти) банківських днів з дня отримання
товару.

Згідно із п.5.2. договору товар
вважається переданим продавцем і
прийнятим покупцем з моменту видачі
видаткової накладної або підписання
акту прийому-передачі, з цього моменту
переходить право власності на товар до
покупця та всі пов'язані з ним ризики.

Як зазначає позивач, на виконання умов
договору у період з 04.01.2013р. по 18.04.2013р.
ним було поставлено відповідачу товар
на загальну суму 915 963,44 грн., в
підтвердження чого долучив до
матеріалів справи відповідні
видаткові накладні.

Відповідач свої обов'язки за договором
виконував неналежним чином, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість за
поставлений йому товар в розмірі 239 963,44
грн.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що у
разі порушення строків оплати за товар,
указаних в пунктах 3.7., 3.8. цього
договору покупець сплачує продавцю
пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за
кожний день прострочення, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відтак, позивачем на підставі п.6.3.
договору нараховану відповідачу пеню,
розмір якої складає 29 742,91 грн.

Крім того позивач на підставі ч.2 ст.625
ЦК України нарахував відповідачу 3%
річних розмір яких складає 8 223,92 грн.

Отже загальний розмір заборгованості,
який позивач просить стягнути на його
користь з відповідача становить 277 930,27
грн., з яких 239 963,44 грн. - основний борг, 29
742,91 грн. - пеня та 8 223,92 грн. - 3% річних.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
оцінивши зібрані докази, суд дійшов
висновку, що позов слід задоволити
повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи між
сторонами був укладений договір
поставки №48609 від 01.08.2012р.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань за вказаним договором
підтверджується наступними
видатковими накладними: №00049 від
04.01.2013р. на суму 55 816,00 грн., №00050 від
04.01.2013р. на суму 4 250,60 грн., №00055 від
04.01.2013р. на суму 66 536,23 грн., №01198 від
01.02.2013р. на суму 27 424,12 грн., №01847 від
14.02.2013р. на суму 49 241,25 грн., №01848 від
14.02.2013р. на суму 19 332,40 грн., №02188 від
20.02.2013р. на суму 39 969,98 грн., №02189 від
20.02.2013р. на суму 17 784,92 грн., №02721 від
04.03.2013р. на суму 72 933,90 грн., №02726 від
04.03.2013р. на суму 140 773,40 грн., №03371 від
12.03.2013р. на суму 12 755,58 грн., №03377 від
12.03.2013р. на суму 128 749,20 грн., №03375 від
12.03.2013р. на суму 67 142,70 грн., №03403 від
13.03.2013р. на суму 915,56 грн., №03834 від
19.03.2013р. на суму 5 306,40 грн., №06129 від
18.04.2013р. на суму 141 962,30 грн. та №06141 від
18.04.2013р. на суму 65 068,90 грн. Отже
позивачем було поставлено відповідачу
товар на загальну суму 915 963,44 грн.

Як зазначає позивач та як вбачається з
матеріалів справи відповідачем було
частково сплачено за поставлений
товар, зокрема 01.02.2013р. сплачено 20 000,00
грн., 13.02.2013р. сплачено 30 000,00 грн., 19.02.2013р.
сплачено 55 000,00 грн., 04.03.2013р. сплачено 50
000,00 грн., 12.03.2013р. сплачено 100 000,00 грн.,
02.04.2013р. сплачено 83 000,00 грн., 18.04.2013р.
сплачено 90 000,00 грн., 30.04.2013р. сплачено 38
000,00 грн., 01.06.2013р. сплачено 100 000,00 грн.,
08.07.2013р. сплачено 70 000,00 грн., 07.08.2013р.
сплачено 30 000,00 грн. та 17.09.2013р. сплачено
10 000,00 грн. Отже загальний розмір
часткових оплат становить 676 000,00 грн.

Докази сплати відповідачем решти суми
боргу за поставлений йому товар в
матеріалах справи відсутні.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що позовна
вимога Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім ВІКАНТ"
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грифон-Буд" 239 963,44
грн. основного боргу є обґрунтованою,
підтверджена матеріалами справи, не
спростована відповідачем та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу
України кореспондуються із приписами,
встановленими Господарським кодексом
України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що у
разі порушення строків оплати за товар,
указаних в пунктах 3.7., 3.8. цього
договору покупець сплачує продавцю
пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за
кожний день прострочення, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши розрахунок розміру
пені, дійшов висновку, що позовна
вимога про стягнення з відповідача на
користь позивача 29 742,91 грн. пені є
обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи та підлягає
задоволенню.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання, а саме: сплата
суми боргу з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення та
трьох відсотків річних від
простроченої суми.

Суд, перевіривши розрахунок розміру 3%
річних, дійшов висновку, що позовна
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача 8 223,92 грн. 3% річних є
обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи та підлягає
задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №772 від 27.11.2013р. на
суму 5 999,27 грн., який відповідно до ст.49
ГПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грифон-Буд" (79012,
м.Львів, вул.Сахарова, 37, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім ВІКАНТ"
(01001, м.Київ, вул.Еспланадна, 34/2, оф.5, ) основний борг в розмірі 239
963,44 грн., пеню в розмірі 29 742,91 грн., 3%
річних в розмірі 8 223,92 грн. та судовий
збір в розмірі 5 999,27 грн.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 24.02.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.