ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

24.02.2014 Справа №
901/478/14За позовом Кримського
республіканського підприємства «Вода
Криму»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абіссаль»

про стягнення 8 271,33 грн.

Суддя Пукас А.Ю.

Представники:

Від позивача - Волков О.С., представник
за довіреністю № 98/1 від 20.12.2013

Від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Кримське республіканське
підприємство «Вода Криму» звернулось
до господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Абіссаль» про
стягнення 8 271,33 грн., у тому числі 8 040,11
грн. заборгованості за договором на
водопостачання та 3 % річних у сумі 231,22
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив умови Договору на
водопостачання з комунального
водопроводу та відведення стоків
(водовідведення) у комунальну
каналізацію № 5303 від 25.07.2009, у зв'язку з
чим за ним утворилась заборгованість.

Ухвалою суду від 04.02.2014 порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду.

Представник позивача в судовому
засіданні 24.02.2014 підтримав позовні
вимоги та наполягав на її задоволенні.

Відповідач явку свого представника у
судове засідання не забезпечив, про
причини неявки суд не повідомив,
документи, витребувані судом, відзив на
позов не надав. Ухвала суду про
порушення провадження у справі від
04.02.2014 одержана останнім 10.02.2014, про що
свідчить підпис повноважної особи на
поштовому повідомленні про вручення
кореспонденції.

Суд вважає можливим розглядати справу
у відсутність відповідача виходячи з
наступного.

Як вказано у постанові пленуму Вищого
Господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, суд зауважує, що неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, розцінюється господарським
судом як зловживання процесуальними
правами.

Враховуючи обмеження процесуальним
строком розгляду справи, суд вважає
можливим розглянути справу за наявними
в ній матеріалами у відсутність
представника відповідача, оскільки
матеріали справи в достатній мірі
характеризують обставини справи і його
неявка не перешкоджає вирішенню спору
по суті.

У порядку статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2009 між позивачем (виробник за
договором) та відповідачем (споживач за
договором) укладено Договір № 5303 на
водопостачання з комунального
водопроводу та відведення стоків
(водовідведення) у комунальну
каналізацію (далі за текстом Договір)
(а.с. 8-13).

Відповідно до пункту 2.3 Договору
споживач приймає на себе зобов'язання
споживати послуги водопостачання та
водовідведення у кількості не більше
встановленого нормативного об'єму
(ліміту).

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що
споживач зобов'язується своєчасно
оплачувати наданні йому послуги з
водопостачання та водовідведення,
належно експлуатувати водопровідні і
каналізаційні мережі, які підключені
до магістральних мереж виробника,
через які споживачу здійснюється
подача води і здійснюється
водовідведення, та/або які знаходяться
на балансі споживача, прилади та
пристрої на них згідно з даним
Договором та «Правилами користування»,
«Правилами прийняття стічних вод
підприємств в комунальні та відомчі
системи каналізації міст і селищ
України», Правилами приймання стічних
вод підприємств в систему каналізації
міста Сімферополя, а також Правилами
технічної експлуатації систем
водопостачання і водовідведення.

Згідно з пунктом 3.1. Договору виробник
надає споживачу послуги з
водопостачання та водовідведення за
тарифами, встановленими органами
місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3.2 Договору тарифи
на послуги водопостачання та
водовідведення та їх складові на дату
укладення договору вказуються в
окремому додатку, який складається
виробником та є невід'ємною частиною
договору. Тарифи за послуги
водопостачання та водовідведення
обов'язкові для застосування
виробником та оплати Споживачем.

Пункт 3.4 Договору передбачає, що
загальна вартість послуг визначається
шляхом здійснення об'єму наданих
споживачу послуг на тарифи, які діють у
відповідний період.

В пункті 4.1 Договору визначено, що
розрахунки за воду здійснюються згідно
тарифів у розмірі за 1 куб. м відпущеної
води у розмірі 5,5417 грн. Додатково
нараховується ПДВ 20%.

Згідно з пунктом 4.2.1 Договору оплата
споживачем, який не є бюджетною
організацією, здійснюється шляхом
внесення авансового платежу на
розрахунковий рахунок виробника у
розмірі 75 % від вартості спожитих
послуг за попередній місяць (який був
перед звітним). Авансовий платіж
вноситься споживачем до 15 числа
звітного місяця та становить 163,40 грн.
Остаточний розрахунок споживача за
послуги з водопостачання та
водовідведення здійснюється протягом 3
(трьох) банківський днів з моменту
отримання споживачем виставленого
Виробником рахунку за спожиті послуги.

На оплату спожитих відповідачем послуг
з водопостачання та водовідведення за
вищевказаним Договором, позивачем
виставлялись рахунки: № 5303 від 19.12.2012 на
суму

7 208,88 грн., № 5303 від 18.01.2013 на суму 831,23
грн. (а.с. 14-15), всього на загальну суму 8
040,11 грн.

Рахунки містять підписи представника
споживача (відповідача) про згоду з
сумами спожитих послуг та їх об'ємом.

На підтвердження обсягів спожитої води
та водовідведення позивачем та
відповідачем складені та підписані
наступні акти: Акт № 5303 від 19.12.2012, Акт №
5303 від 18.01.2013.

Проте послуги з водопостачання та
водовідведення відповідачем не
сплачені, що призвело до утворення
заборгованості перед позивачем в сумі 8
040,11 грн., що стало підставою для
звернення позивача із даним позовом до
суду.

Спірні правовідносини між сторонами
виникли у зв'язку з невиконанням
договору про надання послуг та
регулюються положеннями глави 63
Цивільного кодексу України, з
урахуванням загальних положень
Господарського кодексу України, що
регулюють виконання господарських
зобов'язань.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Виходячи з положень статей 525, 526
Цивільного кодексу України, з
урахуванням статті 629 зазначеного
кодексу, враховуючи те, що матеріалами
справи підтверджується наявність у
відповідача заборгованості перед
позивачем, суд вважає позовні вимоги в
частині стягнення 8 040,11 грн. такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Одночасно, позивач просив стягнути з
відповідача 231,22 грн. 3 % річних.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як вбачається з розрахунку, наданого
позивачем, 3 % річних розраховувалися
ним за період з 25.12.2012 по 12.12.2013 (а. с. 17).

Судом перевірений наданий позивачем
розрахунок, який складений вірно, у
зв'язку з чим стягненню з відповідача
підлягає 231,22 грн. 3% річних.

Оплату судового збору суд, відповідно
до положень статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладає на відповідача.

В судовому засіданні 24.02.2014 оголошені
вступна та резолютивна частина
рішення. Повне рішення складено 28.02.2014.

Керуючись статтями 49, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному
обсязі.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Абіссаль»
(вул. Гоголя, 4А, м. Сімферополь,
АР Крим, 95011, ) на користь
Кримського республіканського
підприємства «Вода Криму» (вул.
Гурзуфська, 5, м. Сімферополь, 95053; , п/р 4 АТ «Райффайзен банк
Аваль» м. Київ, МФО 380805)

8 040,11 грн. заборгованості, 231,22 грн. 3 %
річних та 1 827,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя А.Ю. Пукас