ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року
Справа № 925/95/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого - судді Спаських
Н.М., з секретарем судового засідання
Волна С.В., за участю представників
сторін:

від позивача: Ванівський А.І. - за
довіреністю;

від відповідача: Кучмій О.В. - директор;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ - МТС" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Зеон 2012" про
стягнення 32 184,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем пред'явлено позов про
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 32 184,95 грн. з яких:
28 185,00 грн. основного боргу, 475,31 грн.
пені, 3 414,95 грн. 7 % штрафу та 109,69 грн.
3% річних за прострочення розрахунків
на підставі договору про надання
послуг № КО-ЧРК-18/13 від 13.09.2013 року,
укладеного між сторонами по справі.

Заявою № 130юр-104/2014 від 28.01.2014 року
про уточнення позовних вимог (а.с. 26)
позивач просить суд стягнути з
відповідача 26 185,00 грн. основного боргу,
614,76 грн. пені, 1 832,95 грн. 7% штрафу та 141,86
грн. 3% річних. За змістом цієї заяви
деякі позовні вимоги були позивачем
зменшені, а деякі збільшені, а в
загальній сумі відбулося зменшення
позовних вимог.

Суд ухвалює заяву про уточнення
позовних вимог, надану представником
позивача, прийняти до розгляду,
оскільки вона подана в порядку ст. 22 ГПК
України та не порушує прав сторін.

В судовому засіданні позивач свої
уточнені позовні вимоги підтримав
повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення
позову заперечив з мотивів, що вина за
несплату коштів позивачу лежить на
працівниках обох сторін, які вчинили із
коштами неправомірні дії та не провели
розрахунки за договором № КО-ЧРК-18/13
від 13.09.2013 року.

У відповідності до ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні в справі матеріали, суд вважає,
що уточнений позов підлягає до повного
задоволення, виходячи з наступного:

13 вересня 2013 року між сторонами
по справі було укладено договір про
надання послуг № КО-ЧРК-18/13 (а.с.9-10) у
відповідності до якого виконавець
(далі-позивач) зобов'язався, в порядку
та на умовах даного договору, на
території сільськогосподарських угідь
замовника (далі - відповідач) надати
останньому послуги по збиранню врожаю
сільськогосподарських культур на
пальному відповідача, а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити
надані послуги (п. 1.1 договору). Договір
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами та діє до 31 грудня
2013 року, а в частині розрахунків - до
повного виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань (п. 7.1 договору).

За своїм правовим змістом даний
договір є договором підряду, який
відповідає ст. 837 ЦК України про те, що
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Доказів про визнання договору про
надання послуг № КО-ЧРК-18/13 від 13
вересня 2013 року недійсним сторони у
справу не надали і суд їх не вбачає.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу послуги на загальну
суму 50 570,00 грн., що підтверджується
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) :

- № 8384 від 08 листопада 2013 року на суму 20
600,00 грн. (а.с. 11);

- № 9338 від 29 листопада 2013 року на суму 7
585,00 грн. ( а.с. 12);

- № 7329 від 07 жовтня 2013 року на суму 22
385,00 грн. ( а.с. 30).

Заперечень проти ненадання послуг чи
їх неякісності відповідач суду не
надав.

Згідно п. 3.4 Договору, оплата наданих
послуг здійснюється шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позивача на підставі
актів передачі-приймання наданих
послуг в строк не пізніше ніж через 5
(п'ять) робочих днів з дати підсипання
відповідного акту.

Згідно зі статтями 193 Господарського
кодексу України, ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом; зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

За доводами позивача, відповідач
здійснив частковий розрахунок лише в
сумі 24 385,00 грн., що підтверджується
банківськими виписками (а.с. 31-33).

Таким чином залишок заборгованості
відповідача перед позивачем за надані
послуги становить 26 185,00 грн. (50 570,00 -
24385,00).

Відповідач проти правильності
розрахунку суми основного боргу
заперечень суду не надав. Доказів
сплати цього боргу в справі немає, а
тому борг підлягає до примусового
стягнення -- з відповідача на користь
позивача слід стягнути 26 185,00 грн.
залишку основного боргу за надані
послуги. Строк виконання даного
зобов'язання вже є таким, що настав.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, сума 3%
річних на суму боргу становить 141,86 грн.
за період з 18.11.2013 року по 28.01.2014 року
(а.с. 28).

Розрахунок відсотків річних позивачем
зроблено вірно та у відповідності до
обставин справи. Доказів сплати 3%
річних відповідач у справу не надав, а
тому до примусового стягнення з
відповідача належить 141,86 грн. 3% річних.

Позивач також просить стягнути з
відповідача пеню в сумі 614,76 грн. за
період з 18.11.2013 року по 28.01.2014 року та 1
832,95 грн. 7 % штрафу (а.с. 27) посилаючись на
пункт 5.2. договору, згідно з яким за
прострочення оплати наданих послуг
відповідач сплачує позивачу пеню в
розмірі облікової ставки НБУ від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення оплати, а у випадку
непогашення заборгованості протягом
більш ніж 30 календарних днів з моменту
виникнення такої заборгованості,
відповідач зобов'язаний додатково крім
пені, сплатити на користь позивача
штраф у розмірі 7 % від суми
заборгованості.

Суд перевіривши порядок нарахування
позивачем пені в сумі 614,76 грн. та 1 832,95
грн. 7% штрафу за відповідні періоди,
встановив правильність їх нарахування,
та задовольняє позов в цій частині
позовних вимог.

Заперечень проти доводів та
розрахунків позивача відповідач суду
не надав. Правомірність позовних вимог
позивачем доведена та підтверджена
матеріалами справи.

Відповідач не довів та суд не
встановив підстав, які б звільняли
відповідача від виконання грошового
зобов'язання на користь позивача.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи суд дійшов висновку
про необхідність примусового
стягнення з відповідача 26 185,00 грн.
основного боргу, 614,76 грн. пені, 1832,95 грн.
штрафу, 141,86 грн. як 3 % річних на підставі
договору про надання послуг №
КО-ЧРК-18/13 від 13 вересня 2013 року.

На підставі ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача слід
також стягнути 1 827,00 грн. судового
збору, оскільки позов задоволено
повністю, а спір виник з вини
відповідача по справі.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Зеон 2012"
(ідентифікаційний код 38368799, м. Черкаси,
вул. Г. Дніпра, 29 кв. 98) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС"
(ідентифікаційний код 37702357, м. Київ, вул.
Саксаганського, 143) - 26 185,00 грн.
основного боргу, 614,76 грн. пені, 1832,95 грн.
штрафу, 141,86 грн. як 3 % річних на підставі
договору про надання послуг №
КО-ЧРК-18/13 від 13 вересня 2013 року та 1827,00
грн. на відшкодування сплаченого
судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 03 березня 2014
року

Суддя
Н.М. Спаських