ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Справа № 927/184/13-г
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Коробенка
Г.П.розглянувши касаційну скаргу ТОВ
"НіжинТеплоМережі"на ухвалу Київського
апеляційного господарського суду від
24.01.2014 рокуу справі господарського
суду№ 927/184/13-г Чернігівської областіза
заявоюфізичної особи - підприємця
ОСОБА_4до ТОВ "НіжинТеплоМережі"про
визнання банкрутом за відсутності
явки в судове засідання представників
учасників провадження у справі,

ВСТАНОВИВ :

ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 06.02.2013 року
прийнято заяву фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 (далі - ініціюючого
кредитора) про порушення провадження у
справі про банкрутство ТОВ
"НіжинТеплоМережі" (далі - боржника)
відповідно до статей 12, 13 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року)
(далі - Закону), підготовче засідання
суду призначено на 19.02.2013 року,
призначено арбітражним керуючим
Дранченко В.М., яку зобов'язано у строк
до 18.02.2013 року надати суду заяву про її
участь у справі з повідомленням про те,
що вона не належить до жодної категорії
осіб, зазначених у частині 2 статті 114
Закону (в тій же редакції) (том 1, а.с. 1 - 2).

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 19.02.2013 року
порушено провадження у справі про
банкрутство боржника, визнано вимоги
ініціюючого кредитора до боржника на
суму 495 000 грн., введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, введено
процедуру розпорядження майном та
призначено розпорядником майна
арбітражного керуючого Дранченко В.М.,
визначено грошову винагороду
арбітражного керуючого за виконання
повноважень розпорядника майна в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат за кожен місяць виконання
повноважень за рахунок ініціюючого
кредитора, зобов'язано ініціюючого
кредитора у десятиденний строк
здійснити офіційну публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство боржника, докази
публікації надати суду, зобов'язано
розпорядника майна подати до
господарського суду відомості про
результати розгляду вимог кредиторів у
строк до 09.04.2013 року, скласти та подати
на затвердження господарському суду
реєстр вимог кредиторів не пізніше
09.04.2013 року, у строк до 18.04.2013 року
провести інвентаризацію майна
боржника, попереднє засідання суду
призначено на 07.05.2013 року (том 1, а.с. 58 -
60).

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 29.07.2013 року
пункт 4 ухвали господарського суду
Чернігівської області від 19.02.2013 року у
даній справі скасовано, справу
повернуто до суду першої інстанції для
призначення розпорядника майна
боржника, в іншій частині ухвалу
господарського суду Чернігівської
області від 19.02.2013 року залишено без
змін (том 1, а.с. 154 - 159).

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 29.08.2013 року
продовжено термін проведення
підготовчого засідання суду у даній
справі до 01.01.2014 року з огляду на те, що
згідно статті 3 Закону України "Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу",
процедура погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу, до яких належить
підприємство-боржник, діє до 01.01.2014 року
(том 2, а.с. 69 - 71).

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 09.01.2014 року
(суддя Белов С.В.) призначено судове
засідання у справі на 28.01.2014 року о 10
год. 00 хв. у зв'язку з тим, що термін
проведення підготовчого засідання
суду у даній справі, встановлений
ухвалою суду від 29.08.2013 року, минув, а
строки, визначені Законом України "Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу" не
продовжено, а боржник не надав суду
доказів погашення заборгованості
перед ініціюючим кредитором (том 2, а.с.
79).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
боржник звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати ухвалу суду першої інстанції
від 09.01.2014 року у даній справі, як таку,
що прийнята передчасно.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.01.2014 року
(колегія суддів у складі: головуючого
судді - Пантелієнка В.О., суддів:
Верховця А.А., Шипка В.В.) відмовлено
боржнику у прийнятті апеляційної
скарги на ухвалу господарського суду
Чернігівської області від 09.01.2014 року у
даній справі. Апеляційний суд виходив з
того, що боржником оскаржується ухвала
про призначення судового засідання,
яка згідно норм Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) не може бути предметом
апеляційного перегляду окремо від
рішення господарського суду, оскільки
не передбачена статтею 106 цього
Кодексу, регулює хід процесу та не
порушує прав учасників провадження
(том 2, а.с. 87 - 88).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
боржник звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу апеляційного суду від
24.01.2014 року, справу направити до суду
апеляційної інстанції для здійснення
апеляційного розгляду апеляційної
скарги боржника на ухвалу суду першої
інстанції від 09.01.2014 року, аргументуючи
порушенням апеляційним судом норм
законодавства України, що визначає
діяльність підприємств
паливно-енергетичного комплексу.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку ухвалу
апеляційного суду від 24.01.2014 року на
підставі встановлених фактичних
обставин справи, перевіривши
застосування апеляційним судом норм
процесуального права, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, дійшла висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення касаційної скарги,
виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України
встановлено основні засади
судочинства, якими, зокрема, є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів",
учасники судового процесу та інші
особи у випадках і порядку,
встановлених процесуальним законом,
мають право на апеляційне та касаційне
оскарження судового рішення, а також на
перегляд справи Верховним Судом
України.

Відтак, реалізація конституційного
права на апеляційне та касаційне
оскарження судового рішення ставиться
в залежність від приписів
процесуального закону.

Згідно з частиною 2 статті 41 ГПК
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
переважають у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
(в зазначеній редакції), провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно з частиною 1 статті 91 ГПК
України, сторони у справі, прокурор,
треті особи, особи, які не брали участь
у справі, якщо господарський суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили. Ухвали місцевого
господарського суду оскаржуються в
апеляційному порядку окремо від
рішення господарського суду лише у
випадках, передбачених статтею 106 цього
Кодексу.

Отже, частиною 1 статті 106 ГПК України
визначено перелік ухвал суду першої
інстанції, які можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку окремо від
рішення місцевого господарського суду.

За змістом апеляційної скарги
апеляційним судом встановлено, що
боржником оскаржується ухвала суду
першої інстанції від 09.01.2014 року про
призначення судового засідання у
справі про банкрутство, яка регулює хід
судового процесу та не порушує прав
учасників прорвадження. Згідно
переліку за статтею 106 ГПК України не
передбачено можливості перегляду
таких ухвал місцевого господарського
суду в апеляційному порядку.

За таких обставин, висновки
апеляційного суду про відмову у
прийнятті апеляційної скарги на
зазначену ухвалу суду першої інстанції
узгоджуються з нормами господарського
процесуального права.

Зазначене відповідає роз'ясненню
згідно абзацу 3 пункту 5 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
17.05.2011 року, відповідно до якого, якщо
апеляційну скаргу подано на ухвалу, що
не підлягає оскарженню окремо від
рішення суду, місцевий господарський
суд згідно з частиною другою статті 106
ГПК повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу, яка не підлягає
оскарженню. Якщо ж місцевий
господарський суд помилково не
повернув апеляційну скаргу та направив
її до апеляційного господарського
суду, то останній відмовляє в прийнятті
такої скарги з посиланням на статтю 91
та частину другу статті 106 ГПК.

Також колегія суддів касаційного суду
вважає за необхідне зазначити про те,
що ухвали про порушення провадження у
справі, відкладення розгляду справи,
призначення судового засідання,
витребування необхідних для розгляду
справи документів, поновлення
провадження у справі права учасників
провадження не порушують, оскільки
зазначені судові акти лише
забезпечують рух судового процесу та
не вирішують спір про права сторін
(учасників провадження у справі про
банкрутство). Відтак, зазначені ухвали
суду першої інстанції не можуть
оскаржуватися в апеляційному (та
касаційному) порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України,
діючи в межах повноважень суду
касаційної інстанції згідно приписів
статей 1115, 1119 ГПК України, вважає, що
ухвала Київського апеляційного
господарського суду від 24.01.2014 року
прийнята з дотриманням норм
процесуального права, а доводи
скаржника, викладені у касаційній
скарзі, не спростовують правильності
висновків апеляційного суду,
викладених в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України зазначає про необхідність
дотримання судом першої інстанції
вимог частини 2 статті 106 ГПК України
щодо самостійного повернення
апеляційних скарг на ухвали суду
першої інстанції, які не підлягають
оскарженню, шляхом винесення ухвали
суду про відмову у прийнятті
апеляційної скарги з метою дотримання
процесуальних строків здійснення
провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою апеляційного суду від 29.07.2013
року скасовано ухвалу підготовчого
засідання суду від 19.02.2013 року в частині
призначення розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Дранченко В.М. (том 1, а.с. 154 - 159). Отже,
процедура розпорядження майном у даній
справі триває з 19.02.2013 року станом по
даний час без належного призначення
розпорядника майна, що унеможливлює
здійснення щодо боржника заходів з
розпорядження його майном та
формування реєстру вимог кредиторів
боржника з додержанням строку,
визначеного частиною 2 статті 22 Закону
(в редакції Закону України №4212-VI від
22.12.2011 року).

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ТОВ
"НіжинТеплоМережі" залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 24.01.2014 року у
справі №927/184/13-г залишити без змін.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

Г.П.
Коробенко