ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р.
Справа № 910/20693/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Октан", м. Київ

до Відокремленого підрозділу
Національного університету
біоресурсів і

природокористування
України "Навчально-дослідне
господарство

"Ворзель", смт. Ворзель

про стягнення 189 737 грн. 05 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - Шабанов С.В. (дов. № 818 від
19.11.2013 року);

відповідачів - не з'явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 189 737 грн. 05 коп.
заборгованості, з яких: 156 258 грн. 44 коп. -
сума основного боргу по договору
закупівлі № 11 від 11.05.2012 р., 27 117 грн. 53
коп. - пеня, 5 423 грн. 51 коп. - 3% річних, 937
грн. 57 коп. - інфляційні, 5 300 грн. 00 коп. -
витрати за послуги адвоката.

Представник відповідача в засідання
суду тричі не з'явився, вимоги ухвал
суду від 24.12.2013 року, 22.01.2014 року та05.02.2014
року не виконав, про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
повідомленнями про вручення поштового
відправлення.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, згідно
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

11.05.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фірма Октан» та
Відокремленим підрозділом
Національного університету
біоресурсів і природокористування
України «Навчально-дослідне
господарство «Ворзель» за
результатами торгів, проведених згідно
з оголошенням № 11442 (ПАЛ), опублікованим
у «Віснику Державних Закупівель» №
26/15(628/15)/01.03.2012 року було укладено
договір на закупівлю № 11, відповідно до
умов якого постачальник на підставі
попередніх замовлень зобов'язується
поставити та передати у власність в
обумовлений строк Покупцеві товар -
продукти нафтоперероблення рідкі, а
Покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його на умовах Договору.

Відповідно до п. 2.6. Договору розрахунок
здійснюється в безготівковому порядку
за кожну поставлену партію Товару,
шляхом перерахування Покупцем
грошових коштів на рахунок
Постачальника на підставі виставлених
останнім рахунків-фактур на видаткових
накладних, оплата проводиться по факту
отримання товару протягом 20
банківських днів з моменту поставки
кожної окремої партії товару.

На виконання умов Договору Позивач
здійснив поставку Товару Відповідачу у
повному замовленому Покупцем обсязі,
що підтверджується видатковими
накладними та довіреностями на
отримання товару.

Проте, Відповідач розрахунок за
поставлений товар здійснював з
порушенням строку, встановленого п. 2.6
Договору, оплачував поставлений товар
частково регулярно перевищуючи
встановлені строки оплати.

На момент звернення з позовом до суду
відповідач за поставлений товар
повністю не розрахувався та має
заборгованість за договором у розмір 156
258 грн. 44 коп., що підтверджується
наявним в матеріалах справи актом
звірки взаєморозрахунків та
видатковими накладними.

Доказів сплати відповідачем
заборгованості суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання з поставки товару, а
відповідач не виконав належним чином
взяті зобов'язання з оплати отриманого
товару та має перед позивачем
заборгованість у сумі 156 258 грн. 44 коп.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 156 258 грн. 44 коп. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач
просить суд стягнути з відповідача 937
грн. 57 коп. інфляційних втрат та 5 423 грн.
51 коп. 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з оплати
наданих послуг за договором, з нього на
користь позивача на підставі ст. 625 ЦК
України підлягає стягненню 937 грн. 57
коп. інфляційних втрат та 5 423 грн. 51 коп.
3% річних, які нараховані позивачем
відповідно до вимог закону та умов
договору.

Статтею 230 ГК України визначено, що
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій
(неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 6.3. Договору
передбачено, що за несвоєчасну оплату
Покупець виплачує Постачальнику пеню
в розмірі 0,5% від суми заборгованості за
кожен день прострочення, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на період, за який нараховується
пеня. При цьому пеня нараховується за
весь період прострочення платежів до
повного розрахунку за поставлений
товар з урахуванням строків,
встановлених п. 2.6. цього Договору
незалежно від строків надходження,
наявності або відсутності бюджетного
фінансування.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
оплати наданих послуг нараховано 27 117
грн. 53 коп. пені відповідно до наданого
розрахунку, який відповідає вимогам
закону.

Крім того, позивач просить покласти на
відповідача витрати, пов'язані з
оплатою послуг адвоката в розмірі 5 300
грн. 00 коп.

На підтвердження своїх вимог в цій
частині позивачем надано суду, зокрема,
угоду про надання правової допомоги
від 03.10.2013 року, акт виконаних робіт від
21.10.2013 року, акт звірки взаємних
розрахунків від 24.10.2013 року, платіжне
доручення № 282 від 23.10.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуг
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат,
які підлягають сплаті за послуги
адвоката, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
названих витрат не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України № 01-8/155 від
13.02.2002р.).

Пунктом 12 роз'яснень президії Вищого
арбітражного суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" № 02-05/78 від 04.03.1998р.
передбачено, що вирішуючи питання про
розподіл судових витрат, господарський
суд має враховувати, що розмір
відшкодування названих витрат, крім
державного мита, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним;
за таких обставин суд з урахуванням
обставин конкретної справи, зокрема,
ціни позову, може обмежити цей розмір з
огляду на розумну необхідність судових
витрат для даної справи.

При вирішенні питань, пов'язаних з
оплатою послуг адвоката, слід також
враховувати викладене в абзаці
третьому пункту 11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
01-8/973 "Про деякі питання практики
застосування у вирішенні спорів
окремих норм процесуального права" №
01-8/973 від 14.12.2007р., за яким у визначенні
розумно необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема: час,
який міг би витратити на підготовку
матеріалів кваліфікований фахівець;
вартість оплати відповідних послуг
адвокатів, яка склалася в країні або в
регіоні; тривалість розгляду і
складність справи тощо.

Дослідивши матеріали справи та
визначаючи роль адвоката Коновченко
М.В. у всебічному, повному та
об'єктивному розгляді справи № 910/20693/13,
суд вважає заявлену суму витрат на
послуги адвоката в розмірі 5 300, 00 грн.
співрозмірною з ціною позову,
обґрунтованою та правомірною.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 525, 526
ЦК України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відокремленого підрозділу
Національного університету
біоресурсів і
природокористування України
«Навчально-дослідне господарство
«Ворзель» (08299, Київська область, смт.
Ворзель, вул. Крупської, буд. 2, код 33441800)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма Октан» (03056, м.
Київ, вул. Політехнічна, буд. 31, код 24718890)
- 156 258 (сто п'ятдесят шість тисяч двісті
п'ятдесят вісім) грн. 44 коп. боргу, 27 117
(двадцять сім тисяч сто сімнадцять) грн.
53 коп. пені, 937 (дев'ятсот тридцять сім)
грн. 57 коп. інфляційних втрат, 5 423 (п'ять
тисяч чотириста двадцять три) грн. 51
коп. трьох відсотків річних, 5 300 (п'ять
тисяч триста) 00 коп. витрат на
адвокатські послуги, 3 799 (три тисячі
сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 00 коп.
судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Мальована Л.Я.