ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 лютого 2014 року Справа № 908/2078/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Добролюбової
Т.В.,суддів:Владимиренко С.В., Могил С.К.,
Селіваненка В.П., Шевчук
С.Р.,розглянувши заяву Приватного
акціонерного товариства "Запорізький
електровозоремонтний завод"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 20.11.2013у
справі№908/2078/13за позовомЗапорізького
міжрайонного екологічного прокурора в
інтересах держави в особі Запорізької
міської ради та Комунального
підприємства "Водоканал"доПриватного
акціонерного товариства "Запорізький
електровозоремонтний
завод"простягнення,

В С Т А Н О В И В:

Запорізький міжрайонний екологічний
прокурор в інтересах держави в особі
Запорізької міської ради та
Комунального підприємства "Водоканал"
звернувся до Господарського суду
Запорізької області з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Запорізький електровозоремонтний
завод" про стягнення 21245,35 грн.
додаткової плати за скид
понаднормативних забруднень у систему
каналізації Комунального підприємства
"Водоканал" за договором від 01.01.2010 №65/2
про надання послуг з питного
водопостачання та приймання стічних
вод у системи каналізації.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 30.07.2013 у справі
№908/2078/13, залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 01.10.2013, позов
задоволено. Постановою Вищого
господарського суду України від 20.11.2013
у справі №908/2078/13 рішення судів
попередніх інстанцій залишено без
змін.

Приватне акціонерне товариство
"Запорізький електровозоремонтний
завод" звернулося із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 20.11.2013 у справі №908/2078/13, в
якій просить вказану постанову
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду касаційної інстанції,
мотивуючи свої вимоги неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах,
при цьому заявник вказує на те, що судом
касаційної інстанції при прийнятті
постанови від 20.11.2013 неправильно
застосовані такі норми матеріального
права: пункти 2.3 та 3.2 Інструкції про
встановлення та стягнення плати за
скид промислових та інших стічних вод в
системи каналізації населених пунктів,
затвердженою наказом Держбуду України
від 19.02.2002 №37 та зареєстрованою
Міністерством юстиції України 26.04.2002
№402/6690; пункти 8.3 та 9.2 Правил приймання
стічних вод підприємств у систему
каналізування міста Запоріжжя,
затверджених рішенням виконавчого
комітету міської ради №167 від 29.05.2003;
пункт 1.6 Правил приймання стічних вод
підприємств в комунальні та відомчі
системи каналізації населених пунктів
України, затверджених наказом Держбуду
України від 19.02.2002 №37.

В обґрунтування своїх вимог заявником
подано постанову Вищого
господарського суду від 31.07.2013 у справі
№908/473/13-г.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно на таких підставах: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.
Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 статті 11116 ГПК України)
матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.
При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як убачається зі змісту постанови
Вищого господарського суду України від
20.11.2013 у справі №908/2078/13, про перегляд
якої просить заявник, суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
попередніх інстанції щодо задоволення
позову про стягнення додаткової плати
за скид понаднормативних забруднень у
систему каналізації, з огляду на те, що
судами попередніх інстанцій
встановлено в діях відповідача повний
склад цивільного правопорушення та
вірне нарахування позивачем-2
відповідно до вимог чинного
законодавства заявленої до стягнення
суми.

Водночас, приймаючи постанову від
31.07.2013 у справі №908/473/13-г, на яку
посилається заявник, Вищий
господарський суд України скасував
рішення судів попередніх інстанцій,
прийняв нове рішення, яким відмовив у
задоволенні позову про стягнення
заборгованості з додаткової плати за
скид понаднормативних забруднень у
систему каналізації, оскільки позовні
вимоги не підтверджуються матеріалами
справи, та є необґрунтованими, в зв'язку
з тим, що здійснений позивачем-2
розрахунок спірного боргу не
відповідає узгодженим сторонами
умовам Договору, що свідчить про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

При цьому, колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає
увагу на те, що за змістом частини
другої статті 38 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" та розділу
ХІІ2 ГПК України основною метою
діяльності Верховного Суду України є
створення однакової судової практики
застосування норм матеріального права
та усунення порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Таким чином, в порядку, встановленому
розділом ХІІ2 ГПК України, правова
оцінка повноти дослідження обставин
справи попередніми судовими
інстанціями під час перегляду справи
не здійснюється.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116,11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному
товариству "Запорізький
електровозоремонтний завод" у допуску
справи №908/2078/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяТ.Добролюбова Судді:
С.Владимиренко С.Могил В.Селіваненко
С.Шевчук