м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25294/13 10.02.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Товариства з
додатковою відповідальністю
"ВіДі-Страхування"

до Відкритого акціонерного товариства
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта"

про стягнення 12 378,18 грн.

за участю представників:

від позивача : Пилипенко Я.М. -
представник за довіреністю № 31/12-13_П
від 31.12.2013 р. від відповідача :не
з'явився

встановив :

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування" з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" про
компенсацію страхового відшкодування
в розмірі 12 378,18 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 27.06.2013 р. в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Сітроен,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
Лексус, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3,
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Сітроен, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що був
застрахований у Товариства з
додатковою відповідальністю
"ВіДі-Страхування".

05.11.2013 р. позивачем здійснено страхове
відшкодування в сумі 12 378,18 грн. на
користь страхувальника.

Постановою Оболонського районного
суду міста Києва від 25.07.2013 р. у справі
№ 756/9418/13-п ОСОБА_3 визнано
винним у скоєнні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 застрахована відповідно до
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (далі - Закон) у
Відкритому акціонерному товаристві
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" (Поліс № АС/1151574).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Товариства з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування" у
порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала
місце 27.06.2013 р. в м. Києві .

У позові Товариство з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування"
просить суд стягнути з Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
суму страхового відшкодування у
розмірі 12 378,18 грн. в порядку регресу.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, належним чином
був повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Надав суду, відзив в
якому проти позову заперечив, зазначив,
що позивач при зверненні до нього з
вимогою про сплату страхового
відшкодування не надав фото додатків
пошкодженого автомобіля та якісної
копії рахунку, у зв'язку з чим не
можливо було визначити назву деталей
та робіт. Також вказав, що сума
страхового відшкодування визначена
без висновку автотоварознавчої
експертизи або звіту експерта.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспорту АС
№ 007283 від 26.02.2013 р. укладеного
між Товариством з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування" та
ОСОБА_2, застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме - автомобіля марки
Сітроен, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

27.06.2013 р. в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Сітроен, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
Лексус, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3,
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Сітроен, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Оболонського районного
суду міста Києва від 25.07.2013 р. у справі
№ 756/9418/13-п ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00
грн.

На підставі заяви страхувальника про
виплату страхового відшкодування від
16.10.2013 р., розрахунку страхового
відшкодування від 26.02.2013 р.,
сформованого страхового акту № АС-007094
від 21.10.2013 р., рахунку-фактури № ЕСеС -
0005881 від 11.09.2013 р. та № ЕСеС - 0005871 від
10.09.2013 р. Товариство з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування"
перерахувало на користь
страхувальника суму страхового
відшкодування в розмірі 12 378,18 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 12217 від 05.11.2013 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3, винного у
вчиненні ДТП, застрахована у
Відкритому акціонерному товаристві
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" згідно Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/1151574 (ліміт
відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза -
510,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право
регресу до винної у ДТП особи
відповідно до положень ст. 27 Закону
України "Про страхування".

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України,
ст. 27 Закону України "Про страхування"
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Виходячи з аналізу вказаних норм, до
позивача перейшло право зворотньої
вимоги до особи, відповідальної за
шкоду, в межах фактичних витрат і суми
страхового відшкодування, незалежно
від будь-яких умов: коефіціенту зносу,
ПДВ, оцінки транспортного засобу, а тим
більше ненадання фотографій
пошкодженого транспортного засобу
потерпілого.

Щодо доводів позивача стосовно того, що
сума страхового відшкодування
визначена без висновку
автотоварознавчої експертизи або
звіту експерта суд зазначає наступне.

Пунктом 8.7 договору добровільного
страхування наземного транспорту АС №
007283 від 26.02.2013 р. укладеного між
Товариством з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування" та
ОСОБА_2 встановлено, що надання
висновку незалежної експертної
установи чи організації (акту
товарознавчої експертизи, дослідження)
є обов'язковим у випадку, якщо сума
заподіяної суми шкоди ТЗ перевищує 50
(п'ятдесят) відсотків страхової суми за
договором.

Відповідно до вищезазначеного
договору страхова сума транспортного
засобу становить 173 730,00 грн.

Крім того, норми законодавства про
страхування не покладають на
страховика за договором добровільного
страхування обов'язок доводити розмір
збитків виключно шляхом проведення
його оцінки відповідно до Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні", а згідно ч. 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

При цьому ч. 2 ст. 7 Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", яка визначає випадки, коли
проведення оцінки майна є обов'язковим,
такого обов'язку щодо оцінки на
страховика, що уклав договір
добровільного страхування, також не
покладає.

Із преамбули Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" вбачається, що він регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що Закон України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" регулює інші, відмінні від
правовідносин, що виникли у даній
справі, правовідносини і обов'язок
проведення оцінки встановлюється для
відповідача у правовідносинах з
виконання ним взятого за умовами
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземних транспортних
засобів обов'язку відшкодувати шкоду.

Верховним Судом України у Листі "Судова
практика розгляду цивільних справ, що
виникають з договорів страхування" від
19.07.2011 р. роз'яснено, що визначаючи
розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, доводи відповідача про
необхідність визначення розміру суми
страхового відшкодування відповідно
до висновку автотоварознавчої
експертизи або звіту експерта не
узгоджуються з нормами законодавства

Положеннями п. 6 ст. 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що
страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

У судовому засіданні встановлено, що
умовами договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу Лексус
№ АС/1151574 передбачено франшизу у
розмірі 510,00 грн.

За таких обставин, сума страхового
відшкодування, що підлягає виплаті
відповідачем за шкоду, заподіяну
ОСОБА_3 (АС/1151574), складає 11 868,18 грн. (12 378,18
грн. - 510,00 грн. = 11 868,18 грн.).

Приймаючи до уваги, що наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем в частині виплати збитку в
порядку регресу підтверджується
матеріалами справи, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню в
сумі 11 868,18 грн.

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування" до
Відкритого акціонерного товариства
"Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" 12 378,18 грн.
задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, на користь Товариства з
додатковою відповідальністю
"ВіДі-Страхування" (08131, Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева,
56, ідентифікаційний код 35429675) страхове
відшкодування в сумі 11 868 (одинадцять
тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 18
коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "ВіДі-Страхування"
(08131, Київська область,
Києво-Святошинський район, с.
Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева,
56, ідентифікаційний код 35429675) витрати
по сплаті судового збору в розмірі 1 720
(одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 10 лютого 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 14
лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя

К.І. Головіна