ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.2014
Справа № 905/8830/13

за позовом: Державного підприємства
«Донецька залізниця» м. Донецьк

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» м. Маріуполь

про стягнення 2 027,52 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: Ігнатова Н.О.- за
довіреністю

Від відповідача: Огненний А.Б.- за
довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, державне підприємство
«Донецька залізниця» м. Донецьк,
звернулось до господарського суду з
позовом до відповідача, публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» м. Маріуполь,
про стягнення 16, 20 грн. плати за
користування вагонами, 1 745, 76 грн. плати
за маневрову роботу, 158, 16 грн. збору за
телеграфне повідомлення та 107, 40 грн.
плати за охорону вантажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на:

- відвантаження відповідачем 19.03.2013 р.
вагонів №№ 60076130, 55630651, 52248697, 58395377, 53795878,
60945771, 60515400 та 57659419 зі сталевим листом у
напрямку отримувачів, які знаходяться
в Російській Федерації без здійснення
радіологічного контролю в митних
органах відправлення;

- затримку вищеперелічених вагонів на
передавальній станції Куп'янськ -
Сортирувальний 20.03.2013р. екологічною
службою для проведення радіологічного
контролю;

- акти загальної форми №№ 3523, 3524, А393 та
А391;

- витрати залізниці в сумі 2027,52 грн., які
виникли у зв'язку з проведенням
радіологічного контролю;

- ст. 119 Статуту залізниць України (далі -
Статут);

- п. 13 Правил користування вагонами і
контейнерами (далі - Правила);

- ст.ст. 218, 319 Митного кодексу України
(далі - МК).

Відповідач вимоги позивача не визнав
тому, що: позивач не підтвердив своїх
вимог складенням відомості плати за
користування вагонами; відповідач не
замовляв послуг з маневрових робіт;
телеграфне повідомлення на адресу
комбіната не направлялось.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

Відповідачем 19.03.2013 р. зі станції
Маріуполь - Сорт. На станції залізниць
Російської Федерації було відправлено
вантажі: «Прокат плоский із заліза або
нелегованої сталі..Сталь тонколистова
(холоднокатана)» у вагоні № 60513033 за
залізничною накладною СМГС № 49025224 під
охороною залізниці, а також «Прокат
плоский із заліза або нелегованої
сталі...Сталь листова (гарячекатана)» у
вагонах №№ 60076130, 55630651, 52248697, 58395377, 53795878,
60945771, 60515400, 57659419 за залізничними
накладними СМГС №№ 49049042, 49047830, 49047913,
49047962, 49047707, 49047665, 49047673, 49047855.
Радіологічний контроль вантажів в
митних органах відправлення
здійснений не був.

При прибутті на прикордонну
передавальну станцію Куп'янськ -
Сортувальний 20.03.2013р. вказані вагони
були затримані екологічною службою та
відставлені за складу потягу для
проведення радіологічного контролю о
15-45. Після проведення радіологічного
контролю в 19-00 зазначені вагони були
направлені за призначенням. Вказані
обставини засвідчені актами загальної
форми №№ 3523, 3524, А393, А391.

Крім того, слід зауважити, що вагон №
60513033 за залізничною накладною № 49025224
прямував під охороною. Про що є
відмітка у вищевказаній накладній.

Частиною 2 ст. 218 МК встановлено, що
розвантажувальні, навантажувальні,
перевантажувальні та інші операції,
необхідні для здійснення митного
контролю та митного оформлення
товарів, проводяться підприємствами
залізниці за рахунок власників товарів
або уповноважених ними осіб.

Визначення понять «митний контроль» та
«митне оформлення» зазначено у пунктах
23, 24 та 29 ст. 4 МК.

Радіологічний контроль, згідно ч. 1 ст.
319 МК, не є частиною митного контролю.
Частина 8 ст. 319 МК не визначає, що
радіологічний контроль є невід'ємною
частиною митного контролю - ця норма
лише визначає, що дія (в часі) митного
контролю завершується (збігається) із
закінченням інших видів контролю в т.ч.
і радіологічного контролю.

Митне оформлення це (визначення цього
терміну надане у п.23 ст. 4 МК), - виконання
митних формальностей необхідних для
випуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення. Згідно п.29
ст. 4 МК, митні формальності це
сукупність дій, що підлягають
виконанню відповідними особами і
митними органами з метою дотримання
вимог законодавства України з питань
державної митної справи. Частиною 1 ст.7
МК закріплено що державну митну справу
становить в т.ч. і порядок і умови
переміщення товарів через державний
митний контроль. Однією з умов
переміщення товарів через державний
митний кордон України є проведення
радіологічного контролю, який
проводять відповідні особи з державної
екологічної інспекції або митних
органів у певних випадках. Таким чином,
суд дійшов висновку , що радіологічний
контроль є частиною митного оформлення
товарів. Тобто, маневрові роботи, які
необхідні для здійснення
радіологічного контролю є частиною тих
операцій (інших), які необхідні для
здійснення митного оформлення товарів
(ч. 2 ст. 218 МК), і які в силу МК
проводяться за рахунок власників
товарів або уповноважених ними осіб.

Листом №8 606/01-24/10-14 від 12.12.2013р. державна
екологічна інспекція в Харківській
області сповістила позивача, що
оскільки на території залізничної
станції «Куп'янськ - Сортувальний»
стаціонарний прилад РК встановлено
лише на коліях ввезення вантажів на
митну територію України, то залізничні
вагони, що вивозяться за межі митної
території України не мають можливості
проходження експрес-контролю
стаціонарним приладом РК і оскільки
частина експортних вантажів,
радіологічний контроль яких не був
здійснений в митних органах
відправлення, надходять на станцію у
складі залізничного потягу, для
здійснення радіологічного контролю
безпосередньо у пункті пропуску вагони
із зазначеними вантажами подаються
станцією «Куп'янськ - Сортувальний» на
окремі колії на яких здійснюються
будь-які контрольні операції з
дотримання безпечних умов праці.
Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що маневрові роботи для
проведення радіологічного контролю
повинні були здійснюватись з
відображенням у накопичувальній
картці згідно п.2.6 Правил розрахунків
за перевезення вантажів
(накопичувальна картка №10121170
підписана відповідачем з
зауваженнями). Суд вважає, що вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
плати за маневрові роботи є
обґрунтованими. Відповідач не надав
суду доказів оплати позивачу цих сум.
Тому суд задовольняє вимоги позивача
щодо стягнення плати за маневрові
роботи.

Суд зауважує, що: телеграми, згідно ст. 21
Угоди про міжнародне залізничне
вантажне сполучення (далі - Угода),
повинні подаватися негайно (телеграми
додані до позову вимозі не
відповідають) і повинні містити запити
до відправника щодо необхідності його
вказівок, а не надання вказівок
залізницею відправнику; залізниця
використовує розмір зборів за
телеграфні повідомлення одержувачам,
тоді як додані до позову телеграми були
відправлені відправнику.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на те, що ним на адресу
відповідача були направлені телеграми
від 20.03.2013р., оскільки: представник ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» заявив, що
вказаних телеграм не отримував; з
ксерокопій телеграм, наявних у
матеріалах справи, вбачається, що у
вищезазначених документах не вказано
ні посади ні прізвища особи, яка
отримала ці телеграми.

Тобто, суд дійшов висновку, що вимоги
позивача щодо стягнення телеграфного
збору не обґрунтовані і задоволенню не
підлягають.

Частиною 3 ст. 119 Статуту встановлено, що
зазначена плата (див. ч.ч. 1 та 2 цієї
статті) стягується також з
вантажовідправників,
вантажоодержувачів у разі затримки
вагонів (контейнерів), пов'язаної з
митним оформленням. Затримка спірних
вагонів, згідно ст. 319 МК, пов'язана з
митним оформленням. Абзацем 3-м п. 2.6
Правил розрахунків за перевезення
вантажів (далі - Правила) встановлено,
що усі належні залізниці платежі за
додаткові послуги, штрафи (які не були
включені в перевізні документи і у
відомості плати за користування
вагонами та контейнерами) включаються
в накопичувальні картки, які
складаються станціями в трьох
примірниках із зазначенням у них
відомостей про надані послуги і їх
вартість. Відповідач не надав суду
доказів того, що він оплатив позивачу
плату за користування вагонами. Суд
дійшов висновку, що відповідач повинен
оплатити позивачу цю плату. Тому вимоги
щодо стягнення з відповідача плати за
користування вагонами суд задовольняє.

Відповідно до п. 31.5 Збірника тарифів на
перевезення вантажів залізничним
транспортом у межах України та
пов'язані з ними послуги якщо на
станціях з причин, не залежних від
залізниці, виникає затримка вантажу,
що охороняється, то з відправника
(одержувача, експедитора) додатково
справляється плата згідно з табл. 4.
Відповідач не висунув конкретних
заперечень щодо правомірності
нарахування плати за охорону вантажу.
Суд дійшов висновку, що відповідач
повинен оплатити позивачу цю плату.
Тому вимоги щодо стягнення з
відповідача плати за охорону вантажу
суд задовольняє.

Крім того, спосіб реалізації дій судді
щодо витребування доказів за п.4 ст.65
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК), визначений ст.38 ГПК,
згідно якої суд витребує документи
лише за клопотанням сторін у певних
випадках - таких клопотань від сторін
не надходило. Така позиція суду
відповідає принципу змагальності
сторін, закладеного п.4 ч.3 ст.129
Конституції України.

На підставі ст.ст. 20, 173, 193 - 195, 306-308, 311
Господарського кодексу України, ст.ст.
4, 7, 218, 319 Митного кодексу України, ст.ст.
119 Статуту залізниць України, ст. 21
Угоди про міжнародне залізничне
вантажне сполучення та керуючись ст.ст.
33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

В И Р I Ш И В:

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
(м. Маріуполь, вул. Левченка,1, р/р
7612 у ПАТ «Пумб» м. Донецька, МФО
334851, ) на користь державного
підприємства «Донецька залізниця» (м.
Донецьк, вул. Артема, 68, р/р 19 у
Донецькій філії АБ «Експрес-Банк», МФО
335838, ) - 16 грн. 20 коп. плати за
користування вагонами, 1 745 грн. 76 коп.
плати за маневрову роботу, 107 грн. 40 коп.
плати за охорону вантажу та 1 586 грн. 29
коп. витрат на сплату судового збору.

В решті вимог позивачу у позові
відмовити.

Суддя
М.І.
Забарющий

В судовому засіданні 19.02.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.
Повний текст рішення
складено та підписано 24.02.2014р.

Надруковано 1 прим.

у справу -1