ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 р.
Справа № 914/142/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

при секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрспецтехніка", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грифон-Буд", м. Львів

про: стягнення 10 231,19 грн.

Представники:

Від позивача: Стефанишин В.С. - директор

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК
України. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811
ГПК України про технічну фіксацію
судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду
Львівської області надійшла позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрспецтехніка", м.
Львів до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грифон-Буд", м. Львів, про стягнення 10
231,19 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 30.01.2014 р. З підстав,
викладених в Ухвалі суду від 30.01.2014 р.
розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив суд про
задоволення позову.

Відповідач явку представника в судове
засідання з невідомих причин не
забезпечив, відзиву на позовну заяву не
надав, хоч і був належно повідомлений
про час та місце розгляду
господарського спору.

Враховуючи те, що суду представлено
достатньо доказів для вирішення справи
по суті, відповідно до ст. 75 ГПК України,
справу розглянуто у відсутності
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

01.02.2013 р. між сторонами у справі було
укладено Договір купівлі-продажу №
ЛС-83-01-01, відповідно до умов якого
позивач взяв на себе зобов'язання
передати у власність відповідача
товар, найменування, одиниці виміру та
загальна кількість якого визначаються
в рахунках та накладних, що є
невід'ємним частинами Договору, а
відповідач у свою чергу зобов'язався
прийняти та своєчасно здійснювати
оплату за визначений товар.

Як вбачається із матеріалів справи на
виконання договірних зобов'язань
позивачем було передано відповідачу
товар - плити пінополістирольні в
кількості 20,1 м3,на загальну суму 8 381,70
грн.

Про факт отримання відповідачем товару
свідчить підпис повноважного
представника ТзОВ "Грифон-Буд" в графі
«Отримав(ла)» на Видатковій накладній
№ 20848 від 14.10.2013 р. Повноваження
представника відповідача на отримання
товару підтверджуються Довіреністю №
134 від 09.10.2013 р.

У п. 3.2. Договору сторони погодили, що
розрахунки за кожну поставлену партію
товару здійснюється відповідачем на
підставі виставленого позивачем
рахунку, шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок позивача з
відтермінуванням остаточного
розрахунку терміном не більше 14
календарних днів з моменту одержання
товару.

Згідно гарантійного листа,
адресованого директору ТзОВ
"Укрспецтехніка" відповідач гарантував
здійснення оплати в розмірі 8 360,00 грн.
до 31.10.2014 р.

Проте, як встановив суд ані в термін,
визначений Договором, ні в строк,
вказаний у гарантійному листі
відповідач отриманого від позивача
товару не оплатив і станом на день
подання позову сума боргу ТзОВ
"Грифон-Буд" перед ТзОВ "Укрспецтехніка"
становить 8 381,70 грн.

За порушення строків оплати товару,
позивачем на підставі п. 5.2. Договору
нараховано відповідачу пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період заборгованості, від
вартості неоплаченого товару за кожен
день прострочення. Згідно розрахунку
позовних вимог за 58 днів прострочення
оплати (з 29.10.2013 р. по 25.12.2013 р.) сума пені
становить 173,15 грн.

Також, із посиланням на п. 5.3. Договору
позивач просить суд стягнути з
відповідача штраф у розмірі 20 % від
вартості несвоєчасно оплаченої
вартості товару, що становить 1 676,34 грн.

Загальна сума позовних вимог складає 10
231,19 грн.

Суд заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши та дослідивши
докази по справі та оцінивши їх в
сукупності, прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи спірні правовідносини між
сторонами виникли на підставі Договору
купівлі-продажу № ЛС-83-01-01 від 01.02.2013 р.,
на виконання умов якого позивач
(визначений Договором як продавець)
передав відповідачу (покупцю) товар на
загальну суму 8 381,70 грн.

Згідно визначення ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Положеннями ст. 692 ЦК України
передбачено обов'язок покупця оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Строк оплати товару за Договором
купівлі-продажу № ЛС-83-01-01 від 01.02.2013 р.
визначено у п. 3.2. Договору, відповідно
до якого розрахунки за кожну
поставлену партію товару відповідач
зобов'язався здійснювати з
відтермінуванням остаточного
розрахунку терміном не більше 14
календарних днів з моменту одержання
товару.

Проте, як встановив суд всупереч умовам
Договору та приписам правових норм
відповідач отриманого від позивача
товару не оплатив.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України
визначає, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

У п. 5.2. Договору сторони обумовили, що у
випадку несвоєчасної оплати,
передбаченої п. 3.2. Договору, відповідач
сплачує позивачу суму боргу з
врахуванням встановленого індексу
інфляції за весь період прострочення
платежу та штрафні санкції у вигляді
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період
заборгованості, від вартості
неоплаченого товару за кожен день
прострочення.

Окрім того, п. 5.3. Договору передбачено,
що коли прострочення платежу триває
більше 15 календарних днів позивач має
право, крім передбачених п. 5.2. Договору
суми боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції та пені, додатково
стягнути з відповідача штрафні санкції
у вигляді штрафу в розмірі 20 % від
вартості несвоєчасно оплаченного
товару.

Із врахуванням положень вищенаведених
правових норм та умов Договору
купівлі-продажу № ЛС-83-01-01 від 01.02.2013 р.,
суд перевіривши розрахунок позовних
вимог, прийшов до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними
наявними в матеріалах справи доказами
та такими, що підлягають до
задоволення. Відповідач доводів
позивача не спростував, доказів оплати
послуг суду не надав.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
174, 194, 216 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 599, 610,
612, 655, 692 ЦК України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43, 49, 75,
82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Грифон-Буд" (79012, м. Львів, вул. Сахарова,
37. Ідентифікаційний код 38208083) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрспецтехніка", (79017,
м. Львів, вул. Дніпровська, 13/12.
Ідентифікаційний код 25230066) 8 381,70 грн.
основного боргу, 173,15 грн. пені, 1 676,34 грн.
штрафу, всього - 10 231,19 грн.; 1 720,50 грн.
судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 12.02.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.