ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 р.
Справа № 923/1766/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В., при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом південного
науково-дослідного інституту
морського рибного господарства та
океанографії, м. Керч АР Крим

до колективного підприємства
"Генічеський рибколгосп "Ревхвиля", м.
Генічеськ Херсонської області

про стягнення 19464,90 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Гілєв А.А. - представник,
довіреність № 04/1344 від 16.12.2013р.;

від відповідача: не прибув.

Суть спору: південний
науково-дослідний інститут морського
рибного господарства та океанографії
(позивач) звернувся до господарського
суду з позовом, в якому просить
стягнути з колективного підприємства
"Генічеський рибколгосп "Ревхвиля"
(відповідач) заборгованість у розмірі
19464,90 грн., з якої: 17000,00 грн. - сума
основного боргу та 2464,90 грн. - сума
штрафних санкцій.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посиланнями на умови
договору № 47 від 22.03.2012р. про створення
(передачу) наукової продукції,
положення ст.ст. 509, 525, 549, 610, 611, 629 ЦК
України та ст.ст. 20, 173, 174 ГК України.

Відповідач у судове засідання
17.02.2014р. не прибув, витребуваних
документів не надав, про причини неявки
суд не повідомив, не зважаючи на ті
обставини, що відповідач був належним
чином інформований про дату, час та
місце проведення судового засідання і
жодним чином не був позбавлений права
забезпечити у судове засідання явку
уповноваженого представника.

Крім того, суд двічі
ухвалами від 21.01.2014р. та 04.02.2014р.
відкладав розгляд справи в межах
встановленого законом процесуального
строку її вирішення, та надавав
можливість відповідачу реалізувати
свої процесуальні права сторони в
господарському процесі.

Ухвали направлялись на адресу
відповідача, яка зазначена в позовній
заяві з рекомендованими
повідомленнями.

Ухвалу суду про порушення справи
від 19.12.2013р., відповідачем було одержано
10.02.2014р., що підтверджується поштовим
повідомленням, яке повернулося до суду.

Судом надавалось відповідачу
достатньо часу для реалізації у
повному обсязі своїх процесуальних
прав.

Представник позивача у судовому
засіданні 17.02.2014р. подав на огляд суду
оригінали актів № 2 та № 3
здачі-приймання науково-технічної
продукції по договору №47 від 22.03.2013р.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві..

Відповідно до положень статті 75
ГПК України, справа розглядається без
участі відповідача, за наявними в ній
матеріалами, яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що
22.03.2012р. між колективним підприємством
"Генічеський рибколгосп "Ревхвиля"
(замовник) та південним
науково-дослідним інститутом
морського рибного господарства та
океанографії (виконавець) був
укладений договір № 47 про створення
(передачу) наукової продукції (надалі -
договір).

Відповідно до умов п.1.1. договору,
виконавець на замовлення замовника
приймає на себе роботи по темі:
створення та вдосконалення
конструкцій знарядь лову, лов
експериментальним неводом у
Азовському морі та Керченській
протоці.

Термін здачі робіт згідно
договору - 01 грудня 2012 року (п.1.2.).

На підставі п. 2.1. договору, за
виконану роботу замовник перераховує
виконавцю договірну ціну - 42000,00 грн., в
т.ч. НДС - 7000,00 грн.

Порядок оплати сторони виклали у
пункті 2.2. договору, а саме: аванс - 15000,00
грн., оплачується у семиденний строк з
моменту укладення договору; 2 квартал -
10000,00 грн.; 3 квартал - 10000,00 грн.; 4 квартал
- 7000,00 грн.

Відповідно до умов п. 3.2. договору,
замовник протягом 10 днів з дня
отримання акту здачі-приймання робіт
зобов'язаний направити виконавцю
підписаний акт здачі-приймання або
мотивовану відмову від приймання
робіт.

На виконання умов договору
позивачем було виконано відповідні
роботи, у зв'язку з чим сторонами було
складено та підписано акт № 2
здачі-приймання науково-технічної
продукції. Вартість виконаних робіт у 3
кварталі за актом № 2 склала 10000,00 грн.

Крім того, у зв'язку з виконанням
позивачем наступного етапу робіт за 4
квартал, позивачем було складено та
підписано акт № 3 здачі-приймання
науково-технічної продукції. Вартість
виконаних робіт у 4 кварталі за актом №
3 склала 7000,00 грн. Акт № 3 був
направлений позивачем супровідним
листом на адресу відповідача 06.11.2012р. за
№ 05/1227.

Акт №3 відповідач у строки
передбачені п. 3.2. договору не підписав,
про причини відмови від підпису не
повідомив.

Загальна вартість виконаних
робіт за актом №2 та №3 здачі-приймання
науково-технічної продукції склала
17000,00 грн.

Відповідач, всупереч договірним
зобов'язанням за виконану позивачем
роботу вартість якої склала 170000, грн. не
розрахувався, про вказані причини не
повідомив.

З метою досудового врегулювання
спору позивач направив відповідачу
претензію № 04/9 від 07.10.2013р., з вимогою
виконати зобов'язання по договору № 47
від 22.03.2012р. та сплатити позивачу 17000,00
грн. за виконану роботу і 2376,00 грн.
штрафних санкцій відповідно до ст. 231 ГК
України. Вказана претензія залишена
відповідачем без відповіді та
реагування.

Проаналізувавши заявлені позовні
вимоги з положеннями чинного
законодавства суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу
України визначено, що підставою для
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Частиною 1 статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Положеннями ст. 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до статті 629
Цивільного кодексу України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати суми основного
боргу у розмірі 17000,00 грн. відповідачем
суду не надано.

З огляду на викладене, позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 17000,00 грн., є
доведеними і обґрунтованими.

Крім того, позивач на підставі п.
5.4. договору та ч.2 ст. 231 ГК України
нарахував відповідачу штраф у розмірі
1190,00 грн. та пеню у розмірі 1274,90 грн.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 231 ГК
України, у разі якщо порушено
господарське зобов'язання, в якому хоча
б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Позивачем, на підставі
вищезазначеної правової норми, було
нараховано відповідачу 1190 грн. штрафу.

Перевіривши розрахунок суми
штрафу, наведений позивачем, суд
позовні вимоги в цій частині
задовольняє у повному обсязі.

Крім того, позивач на підставі п.
5.4. договору та ч.2 ст. 231 ГК України, за
період з 27.09.2012р. по 01.12.2013р. (за 3 квартал
2012р. на суму 10000,00 грн.) та за період з
28.11.2012р. по 01.12.2013р. (за 4 квартал 2012р. на
суму 7000,00 грн.), нарахував до стягнення з
відповідача 1274,90 грн. пені.

Невиконання відповідачем
грошових зобов'язань по сплаті коштів в
сумі 17000,00 грн. основного боргу на
момент звернення до суду підтверджено
матеріалами справи, а відтак вимога про
стягнення з відповідача суми пені є
правомірною та обґрунтованою.

Перевіривши розрахунок суми пені,
наведений позивачем, суд позовні
вимоги в частині стягнення пені
задовольняє частково, лише у розмірі
1268,03 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Судом перевірено правильність
розрахунку пені та встановлено, що пеня
нарахована позивачем за період з
27.09.2012р. по 01.12.2013р. та за період з 28.11.2012р.
по 01.12.2013р., тобто нарахована за межами
шестимісячного періоду, що є
порушенням вимог ч.6 ст. 232 ГК України.

Суд, за допомогою калькулятора
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій системи "Ліга" (з врахуванням
Порядку проведення підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій,
затвердженого листом Верховного Суду
України від 03.04.1997 р. № 62-97р.
"Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ") перевірив
розрахунок пені (за період з 27.09.2012р. по
01.12.2013р. на суму 17000,00 грн. (3 квартал) та
за період з 28.11.2012р. по 01.12.2013р. на суму
17000,00 грн. (4 квартал)) у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який стягується пеня.

Розрахунок має наступний вигляд:

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення1000027.09.2012 - 27.03.20131827.5000 %0.041
%*745.90

Сума пені становить 745,90 грн.

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення700028.11.2012 - 28.05.20131827.5000 %0.041
%*522.13

Сума пені становить 522,13 грн.

Таким чином, позовна вимога щодо
стягнення пені підлягає задоволенню
частково - у розмірі 1268,03 грн. Пеня у
розмірі 6,87 грн. заявлена позивачем до
стягнення безпідставно, а тому в цій
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Доказів сплати нарахованої до
стягнення суми пені у розмірі 1268,03 грн.
відповідачем суду не надано, а отже
вона підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 2.4. Постанови
Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 року "Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань",
судовий збір в разі зменшення судом
розміру пені, покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення такого розміру.

Отже, понесені позивачем витрати
зі сплати судового збору у розмірі 1720,50
грн. відшкодовується йому за рахунок
відповідача, з вини якого спір доведено
до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представника позивача про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з колективного
підприємства "Генічеський рибколгосп
"Ревхвиля" (75500, Херсонська область, м.
Генічеськ, вул. Кірова, 14, код ЄДРПОУ -
03889474) на користь Південного
науково-дослідного інституту
морського рибного господарства та
океанографії (98300, АР Крим, м. Керч, вул.
Свердлова, 2, код ЄДРПОУ - 00472265) суму
основного боргу у розмірі 17000,00 грн.,
суму пені у розмірі 1268,03 грн., суму
штрафу у розмірі 1190,00 грн. та судовий
збір у розмірі 1720,50 грн.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Наказ видати стягувачу після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.02.2014р.

Суддя
С.В.
Нікітенко