ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року Справа № 908/2302/13

Вищий господарський суд України
у складі колегії суддів:

Головуючого -
Ткаченко Н.Г.

Суддів -
Коробенка Г.П.

Куровського С.В.

За участю представників : ПАТ "ВТБ
Банк" - Симончука М.В.; ліквідатора ТОВ
"Рижкофф" арбітражного керуючого
Юрченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рижкофф"

на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
20.11.2013 р. по справі № 908/2302/13 про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рижкофф", -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 09.07.2013 р.
прийнято заяву ТОВ "Рижкофф" про
порушення справи про банкрутство, на
підставі ст.ст.12, 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
в редакції чинній з 19 січня 2013 р.,
призначено підготовче засідання на
16.07.2013 р.

Ухвалою підготовчого засідання
господарського суду Запорізької
області від 16.07.2013 р. порушено
провадження по справі № 908/2302/13 про
банкрутство ТОВ "Рижкофф", на підставі
ст.ст.11, 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Постановою господарського суду
Запорізької області від 19.09.2013 р. по
справі № 908/2302/13 /суддя Юлдашев О.О./
боржника - ТОВ "Рижкофф" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, призначено ліквідатором
боржника Юрченко О.М.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 20.11.2013
р. /судді : Богатирь К.В., Дучал Н.М.,
Ушенко Л.В./ постанову господарського
суду Запорізької області від 19.09.2013 р.
скасовано, провадження по справі №
908/2302/13 припинено.

В касаційній скарзі ТОВ "Рижкофф"
просить скасувати постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 20.11.2013 р.,
посилаючись на те, що оскаржуване
судове рішення апеляційної інстанції
постановлено судом з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Кредитор - ПрАТ "Галичина" у відзиві на
касаційну скаргу просить залишити
скаргу без задоволення, а оскаржувану
апеляційну постанову - без змін,
посилаючись на те, що висновки суду
апеляційної інстанції відповідають
вимогам чинного законодавства і
фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко
Н.Г., пояснення представників сторін,
які заперечували проти задоволення
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
прийшла до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Постанова господарського суду першої
інстанції від 19.09.2013 р., про визнання
боржника банкрутом, мотивована
неспроможністю ТОВ "Рижкофф" виконати
свої грошові зобов'язання перед
кредиторами в сумі 197 572 838,19
грн., у зв'язку з недостатністю грошових
коштів та майна для погашення боргу.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції, господарський суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що ліквідаційною комісією ТОВ
"Рижкофф" не було додержано вимог
закону, а саме: ч.ч.4, 1, 8 ст.111 ЦК України
щодо здійснення ліквідації
підприємства, яка передує зверненню
до суду із заявою про порушення
провадження по справі, відповідно до
ст.95 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", зокрема, щодо
складання ліквідаційного проміжного
балансу, щодо проведення належним
чином інвентаризації майна боржника, а
отже і формування активу та пасиву
Товариства, крім того, дебіторська
заборгованість боржника складає 161 302
317,62 грн., а в матеріалах справи відсутні
дані про вжиття заходів спрямованих на
стягнення дебіторської
заборгованості, що свідчить про
відсутність доказів
неплатоспроможності ТОВ "Рижкофф" .

Таким чином, господарський суд
апеляційної інстанції дійшов до
правильного висновку по те, що
провадження по справі про банкрутство
ТОВ "Рижкофф", за ст.95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом
порушено безпідставно і воно підлягає
припиненню, на підставі ч.1 п.1-1 ст.80 ГПК
України.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Статтею 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачені особливості застосування
процедури банкрутства до боржника, що
ліквідується власником.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
боржник зобов'язаний звернутись в
місячний строк до господарського суду
з заявою про порушення справи про
банкрутство у разі, якщо під час
ліквідації боржника не у зв'язку з
процедурою банкрутства встановлено
неможливість боржника задовольнити
вимоги кредиторів у повному обсязі.

Згідно ст.95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
якщо вартості майна боржника -
юридичної особи, щодо якого прийнято
рішення про ліквідацію, недостатньо
для задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку,
передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язаний звернутися до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство такої
юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство є
дотримання боржником порядку
ліквідації юридичної особи відповідно
до законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.110 ЦК України
юридична особа ліквідується за
рішенням її учасників або органу
юридичної особи, уповноваженого на це
установчими документами, в тому числі,
у зв'язку із закінченням строку, на який
було створено юридичну особу,
досягнення мети, для якої її створено,
а також в інших випадках, передбачених
установчими документами.

Згідно ч.3 ст.110 ЦК України, якщо
вартість майна юридичної особи є
недостатньою для задоволення вимог
кредиторів, юридична особа здійснює
всі необхідні дії, встановлені законом
про відновлення платоспроможності або
визнання банкрутом.

Частиною 4 ст.111 ЦК України
передбачено, що ліквідаційна комісія
(ліквідатор) вживає заходів щодо
інвентаризації майна юридичної особи,
що припиняється, а також майна її філій
та представництв, дочірніх
підприємств, господарських товариств,
а також майна, що підтверджує її
корпоративні права в інших юридичних
особах, виявляє та вживає заходів щодо
повернення майна, яке перебуває у
третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.111 ЦК України під
час проведення заходів щодо ліквідації
юридичної особи до завершення строку
пред'явлення вимог кредиторів
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
закриває рахунки, відкриті у
фінансових установах, крім рахунка,
який використовується для розрахунків
з кредиторами під час ліквідації
юридичної особи.

Як було встановлено господарським
судом апеляційної інстанції,
звертаючись до суду із заявою про
порушення справи про банкрутство ТОВ
"Рижкофф", на підставі ст. 95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ліквідаційною
комісією боржника не додано доказів
здійснення інвентаризації майна
Товариства, що є порушенням п.4 ст.111 ЦК
України, ліквідаційною комісією
боржника не з'ясовані дані щодо
наявності грошових коштів у касі
товариства, а отже дані про пасив та
актив ТОВ "Рижкофф" сформовані
неналежним чином, крім того, у боржника
станом на час порушення провадження по
справі відкрито 7 банківських
рахунків, проте ліквідаційною комісією
боржника не було надано суду доказів
закриття 6 банківських рахунків ТОВ
"Рижкофф" та переведення грошових
коштів на один рахунок для здійснення
ліквідаційної процедури, що свідчить
про порушення ліквідаційною комісією
вимог ч.3 ст.111 ЦК України.

Разом з тим, дослідження обставин щодо
пасиву та активу боржника необхідно
для з'ясування наявності чи
відсутності підстав для порушення
провадження у справі про банкрутство в
порядку ст.95 Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог п.8 ст.111 ЦК України
ліквідаційна комісія після закінчення
строку для пред'явлення вимог
кредиторами складає проміжний
ліквідаційний баланс, який містить
відомості про склад майна юридичної
особи, що ліквідується перелік
пред'явлених кредиторами вимог, а також
про результати їх розгляду. Проміжний
ліквідаційний баланс затверджується
учасниками юридичної особи або
органом, який прийняв рішення про
ліквідацію юридичної особи.

Згідно ч.5 ст.60 ГК України, яка регулює
загальний порядок ліквідації суб'єкта
господарювання, ліквідаційна комісія
оцінює наявне майно суб'єкта
господарювання, який ліквідується і
розраховується з кредиторами, складає
ліквідаційний баланс та подає його
власнику або органу, який призначив
ліквідаційну комісію. Достовірність та
повнота ліквідаційного балансу
повинні бути перевірені у
встановленому законодавством порядку
з обов'язковою перевіркою органом
державної податкової служби, у якому
перебуває на обліку суб'єкт
господарювання.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку, господарським судом
апеляційної інстанції встановлено, що
в порушення вищевказаних вимог Закону,
в матеріалах справи відсутній
"проміжний ліквідаційний баланс" ТОВ
"Рижкофф", а міститься лише звіт про
фінансовий стан боржника станом на
04.07.2013 р. (а.с.98, т.1).

Відповідно до вимог чинного
законодавства, тільки після оцінки
вартості наявного майна боржника, в
порядку ст.60 ГК України, публікації
комісією з припинення юридичної особи
повідомлення в порядку ст. 105 ЦК
України для виявлення кредиторів,
повідомлення органу державної
податкової служби про ліквідацію
підприємства, складання проміжного
ліквідаційного балансу можливо
з'ясувати питання про недостатність
вартості майна боржника для
задоволення вимог кредиторів та
можливе звернення до господарського
суду, після закінчення строку, який
передбачений ст.105 ЦК України, з заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство боржника в порядку ст.95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Вищезазначені документи, що
підтверджують дотримання
ліквідаційною комісією всіх вимог ЦК
України, ГК України, щодо проведення
дій, які передують зверненню до суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство на підставі ст.95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не можуть бути
надані суду після порушення справи,
оскільки на відміну від позовного
провадження, порушення справи про
банкрутство тягне за собою ряд
правових наслідків.

Згідно ч.1 ст.111 ЦК України з дати
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців запису про рішення
засновників (учасників) юридичної
особи, суду або уповноваженого ними
органу щодо ліквідації юридичної особи
ліквідаційна комісія (ліквідатор)
зобов'язана вжити всіх необхідних
заходів щодо стягнення дебіторської
заборгованості юридичної особи, що
ліквідується, та письмово повідомити
кожного з боржників про припинення
юридичної особи в установлені цим
Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор)
заявляє вимоги та позови про стягнення
заборгованості з боржників юридичної
особи.

Як було встановлено судом апеляційної
інстанції, згідно довідки ТОВ "Рижкофф"
загальна сума дебіторської
заборгованості третіх осіб перед
боржником склала 161 302 317,62 грн. (а.с.93-96,
т.1). Проте, належних доказів стягнення
боргу ліквідатором надано суду не було.

В матеріалах справи відсутній
аудиторський висновок щодо
фінансового стану боржника, проведена
незалежним оцінювачем оцінка майнових
активів боржника.

Згідно ст.37 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
банкрут - боржник, неспроможність якого
виконати свої грошові зобов'язання
встановлена господарським судом.

Таким чином, при розгляді справи в суді
першої інстанції належним чином не
досліджувався фінансово-майновий стан
боржника та обставини стосовного того,
чи мало підприємство боржника, станом
на день прийняття рішення його
засновником про ліквідацію,
недостатньо грошових коштів та іншого
ліквідаційного майна для здійснення
розрахунків з кредиторами та чи
виконані всі вимоги закону,
передбачені ч.5 ст.60, ч.4 ст.105, ч.ч.1,4 ст.110,
ч.1, 4, 8 ст.111 ЦК України, щодо здійснення
процедури ліквідації.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у суді першої інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Переглянувши справу в апеляційному
порядку, відповідно до ст.ст.99-101 ГПК
України, господарський суд апеляційної
інстанції дійшов до правильного
висновку про скасування постанови
господарського суду Запорізької
області від 19.09.2013 р. про визнання ТОВ
"Рижкофф" банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури, як такої, що
постановлена з порушеннями вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та без
належного дослідження всіх обставин
справи та обгрунтовано припинив
провадження по справі №
908/2302/13, як такої, що порушена
безпідставно, відповідно до вимог
п.1-1.ч.1 ст.80 ГПК України.

Колегія суддів приходить до висновку,
що постанова Донецького апеляційного
господарського суду від 20.11.2013 р. по
справі № 908/2302/13 відповідає вимогам
закону та фактичним обставинам справи
і підстав для її скасування не
вбачається.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду, які
викладені в оскаржуваній апеляційній
постанові.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1115, 1117 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Рижкофф"
залишити без задоволення.

Постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
20.11.2013 р. по справі № 908/2302/13
залишити без змін.

Головуючий -
Ткаченко Н.Г.

Судді -
Коробенко Г.П.

Куровський С.В.