ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

"25" лютого 2014 року
справа № 927/169/14

Позивач: Товариство з
обмеженою відповідальністю "ДПЗКУ-МТС",

юридична адреса: вул. Саксаганського, 1,
м. Київ, 01033;

поштова адреса: вул. Саксаганського, 143,
м. Київ, 01032.

Відповідач: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Благовіщенське",

вул. Радянська, 35, с. Дніпровське,
Чернігівський район, Чернігівська
область, 15545

про стягнення 52103,67 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

позивача: Мартиненко О.О., довіреність
№ 130Д-212/2014 від 17.02.2014р.

відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю „ДПЗКУ-МТС" подано
позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Благовіщенське" про
стягнення заборгованості в сумі 52103,67
грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у
позовній заяві посилається, зокрема, на
те, що відповідач, в порушення умов
договору про надання послуг № КОЧРГ-2/13
від 12.06.2013р., укладеного між сторонами,
свої зобов'язання не виконав, своєчасно
та в повному обсязі оплату виконаних
позивачем сільськогосподарських робіт
по збиранню врожаю
сільськогосподарських культур не
здійснив, в зв'язку з чим у відповідача
утворилась перед позивачем
заборгованість в сумі 47540,00 грн. Позивач
у позовній заяві просить суд стягнути з
відповідача 47540,00 грн. основного боргу,
1008,14 грн. пені, 227,73 грн. 3 % річних та 3327,80
грн. штрафу.

Відповідач відзиву на позов або
письмових пояснень щодо суті спору
суду не надав, у призначене судове
засідання повноважного представника
не направив. Про дату, час та місце
судового засідання відповідача було
повідомлено належним чином. На адресу
відповідача, зазначену у позовній
заяві, було направлено копію ухвали
суду про порушення провадження у
справі від 07.02.2014р., яка була отримана
уповноваженою відповідачем особою
08.02.2014р., про що свідчить відмітка на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення.

На день прийняття рішення, заяв та
клопотань від відповідача до суду не
надходило.

За таких обставин, суд вважає,
що нез'явлення представника
відповідача в судове засідання не
перешкоджає розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши та оцінивши надані докази,
заслухавши в судовому засіданні
пояснення представника позивача, суд
встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів
справи, 12 червня 2013 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Благовіщенське"
(Замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю „ДПЗКУ-МТС"
(Виконавець) укладено договір про
надання послуг № КОЧРГ-2/13 (далі -
Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Виконавець
зобов'язується, в порядку та на умовах
Договору, на території
сільськогосподарських угідь Замовника
надати останньому послуги по збиранню
врожаю сільськогосподарських культур
на пальному Замовника, а Замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги.

Найменування с/г культури, площа
угідь Замовника (обсяг) га, плановий
початок надання послуг, вартість
послуг за 1 зібраний гектар та загальна
вартість наданих послуг визначені в
пункті 1.2 Договору.

Пунктом 3.4 Договору сторони
узгодили, що оплата наданих послуг
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Виконавця на підставі актів
передачі-приймання наданих послуг в
строк не пізніше ніж через 5 (п'ять)
робочих днів з дати підписання
відповідного акту.

Відповідно до п. 7.1 Договір
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами та діє до 31.12.2013р.

Договір не розривався, недійсним
в судовому порядку не визнавався.

Як свідчать матеріали, позивач
виконав свої зобов'язання за Договором,
зокрема, надав відповідачу послуги по
збиранню сільгоспкультур на загальну
вартість 52020,00 грн., про що свідчать акти
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ 8443 від 06.11.2013р., № 10062 від 13.12.2013р.,
підписані сторонами та скріплені
печатками сторін, копії яких
знаходяться в матеріалах справи.

Однак, відповідач, в порушення
умов Договору, свої зобов'язання не
виконав, за надані позивачем послуги
своєчасно та в повному обсязі не
розрахувався.

Таким чином, станом на день
прийняття рішення по справі, борг
відповідача становить 47540,00 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, також із дій
осіб, що не передбачені цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Суд вважає, що надані позивачем
письмові докази доводять ті обставини,
на які він посилається як на підставу
своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд
доходить висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача 47540,00
грн. основного боргу підлягають
задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення 1008,14 грн. пені за
прострочення платежу за період з
14.11.2013р. по 28.01.2014р. та 3327,80 грн. штрафу.

Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума
або інше майно, яке боржник повинен
передати кредитору в разі порушення
боржником зобов'язання.

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст.
231 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
ч. 2 ст. 231 ГК України.

Відповідно до п. 5.2 Договору за
прострочення оплати наданих послуг
Замовник сплачує Виконавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми заборгованості, за кожен день
прострочення оплати, а у випадку
непогашення заборгованості протягом
більш як 30 календарних днів з моменту
виникнення заборгованості, Замовник
зобов'язаний додатково, крім пені,
сплатити на користь Виконавця штраф в
розмірі 7 % від суми заборгованості.

Враховуючи те, що сума основного боргу
не була своєчасно сплачена
відповідачем, відповідно до розрахунку
позивача, відповідачу нараховано та
пред'явлено до стягнення 1008,14 грн. пені
за прострочення платежу за період з
14.11.2013р. по 28.01.2014р. та 3327,80 грн. штрафу.

Беручи до уваги, що матеріалами справи
підтверджено затримку виконання
відповідачем взятих на себе договірних
зобов'язань, суд доходить висновку про
правомірність вимог позивача щодо
стягнення пені та штрафу. Вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Також позивачем в позовній заяві
заявлена вимога про стягнення з
відповідача 3 % річних за період з
14.11.2013р. по 28.01.2014р. в розмірі 227,73 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розглянувши розрахунок позивача,
враховуючи, що сума основного боргу не
була своєчасно сплачена відповідачем,
суд вважає, що позивачем правомірно
нараховано відповідачу та пред'явлено
до стягнення 3 % річних в розмірі 227,73
грн.

За таких обставин, суд доходить
висновку про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Благовіщенське"
(вул. Радянська, 35, с. Дніпровське,
Чернігівський район, Чернігівська
область, 15545, рахунок не відомий, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
„ДПЗКУ-МТС" (юридична адреса: вул.
Саксаганського, 1, м. Київ, 01033; поштова
адреса: вул. Саксаганського, 143, м. Київ,
01032; р/р 4158 у ПАТ „Радикал Банк",
МФО 319111, ) 52103,67 грн.
(п'ятдесят дві тисячі сто три грн. 67 коп.)
заборгованості, в тому числі 47540,00 грн.
основного боргу, 1008,14 грн. пені, 3327,80 грн.
штрафу, 227,73 грн. 3% річних, та 1827,00 грн.
(одну тисячу вісімсот двадцять сім грн.
00 коп.) на відшкодування витрат по
сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Ю.М. Бобров