ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 26» лютого 2014 р.
Справа №5021/504/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя
Білоусова Я.О., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Фільшиній Н.І.,

за участю представників:

кредитора - Товариства з обмеженою
відповідальністю «В.І. Технолоджіс» -
Уманець Н.О., за довіреністю б/н від
25.02.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Приватної компанії з
обмеженою відповідальністю «Верхувен
Холдінг Уден Б.В.» (вх.№478С/2-7) на ухвалу
господарського суду Сумської області
від 23.01.2014 року по справі №5021/504/12,

за заявою голови ліквідаційної комісії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТВ-Транс», м.Суми,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТВ-Транс», м.Суми,

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року до суду першої
інстанції звернувся кредитор - ПК з ОВ
«Верхувен Холдінг Уден Б.В.» з заявою
про перегляд ухвали господарського
суду Сумської області від 05.06.2013 року по
справі №5021/504/12 про затвердження
реєстру вимог кредиторів за
нововиявленими обставинами в частині
визнання судом кредиторських вимог ТОВ
«В.І. Технолоджіс».

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 23.01.2014 року по справі
№5021/504/12 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя Гордієнко М.І., суддя
Зражевський Ю.О., суддя Моїсеєнко М.В.)
клопотання ПК з ОВ «Верхувен Холдінг
Уден Б.В.» про призначення судової
експертизи та клопотання про
витребування доказів відхилено.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 05.06.2013 року по справі
№5021/504/12 про визнання банкрутом ТОВ
«ТВ-Транс» залишено без змін.

Приватна компанія з обмеженою
відповідальністю «Верхувен Холдінг
Уден Б.В.» з вказаною ухвалою
господарського суду першої інстанції
не погодилася та звернулася до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом при прийнятті ухвали норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу
господарського суду Сумської області
від 23.01.2014 року та задовольнити
клопотання апелянта від 22.01.2014 року, а
саме, витребувати докази та призначити
судову експертизу; переглянути за
нововиявленими обставинами ухвалу
господарського суду Сумської області
від 05.06.2013 року по справі №5021/504/12;
постановити ухвалу про зміну ухвали
господарського суду Сумської області
від 05.06.2013 року по справі №5021/504/12, а
саме: задовольнити заперечення та
клопотання апелянта від 10.09.2012 року,
25.10.2012 року, 18.04.2013 року проти визнання
кредиторських вимог ТОВ «В.І.
Технолоджіс» в сумі 74566000,00 грн. та
включення їх до реєстру вимог
кредиторів; відмовити у визнані
кредиторських вимог ТОВ «В.І.
Технолоджіс» до банкрута в сумі 74566000,00
грн. та включені їх до реєстру вимог
кредиторів.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що 14.10.2013 року
з'ясувався факт, що насправді належна
комп'ютерна програма «Склад» за
договором не розроблялася і не матиме
ринкової вартості. Вказаний факт
існував на дату постановлення ухвали
від 05.06.2013 року, що підтверджується
висновком №1/597 від 17.10.2012 року
спеціаліста науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України в Черкаській області про
економічне дослідження у сфері
інтелектуальної власності, на
вирішення якого було поставлено
питання щодо призначення, сфери
застосування та фактичної вартості
програмного продукту «Склад» за
договором, зареєстрованим Державним
департаментом інтелектуальної
власності України за рішенням №1318 від
02.06.2010 року, про який не було відомо
апелянту.

На думку скаржника, вказаний факт не
був врахований судом в оскаржуваній
ухвалі, хоча має істотне значення для
справи про банкрутство, оскільки
наслідком його врахування була б
відмова у визнанні кредиторських вимог
ТОВ «В.І.Технолоджіс» як такої, що
заявлена при відсутності виконання
договору.

Апелянт зазначає, що вищевказаний факт
спростовує й обставини, начебто,
передачі комп'ютерної програми «Склад»
з боку ТОВ «В.І.Технолоджіс», які
викладені в акті приймання-передачі
твору від 07.04.2010 року та які покладені в
основу ухвали, оскільки, вказує на
об'єктивну відсутність належного
виконання договору.

Крім того, вищевказаний факт
спростовує й наявність заборгованості
банкрута по сплаті винагороди,
оскільки комп'ютерна програма «Склад»,
як встановлено висновком №1/597 від
17.10.2012 року, не є корисною для
користувача, не здатна задовольнити
його потреби і не матиме ринкової
вартості.

Як вказує апелянт, через вказані
нововиявлені обставини ухвала суду
першої інстанції від 05.06.2013 року в
частині включення вимог ТОВ
«В.І.Технолоджіс» до 4-ї черги реєстру в
сумі 13092672,00 грн. та до 6-ї черги в сумі
61472234,00 грн. підлягає зміні, оскільки не
можуть бути включені до реєстру вимоги
за не розроблену комп'ютерну програму,
яка не має ринкової вартості.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 року
апеляційну скаргу Приватної компанії з
обмеженою відповідальністю «Верхувен
Холдінг Уден Б.В.» прийнято до
провадження та призначено до розгляду.

Апелянт та ліквідатор боржника у
судове засідання Харківського
апеляційного господарського суду не
з'явилися, про причини неявки суд не
сповістили, про час та місце судового
засідання були належним чином
повідомлені. У відповідності до штампу
вихідної кореспонденції Харківського
апеляційного господарського суду
(вих.№002270) ухвала про прийняття
апеляційної скарги до провадження була
направлена 18.02.2014 року у кількості
чотирьох примірників, що підтверджує
належне надіслання копій
процесуальних документів - ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження від 18.02.2014 року учасникам
судового процесу.

Враховуючи, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
справи по суті, зважаючи на те, що
ухвала про прийняття апеляційної
скарги до провадження направлялась
рекомендованою кореспонденцією, а
також на те, що явка представників
сторін у судове засідання не була
визнана обов'язковою та зважаючи на
стислі строки розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду, у відповідності
до приписів статті 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в даному судовому
засіданні за відсутності
представників апелянта, кредиторів та
ліквідатора боржника.

Представник ТОВ «В.І. Технолоджіс»
письмового відзиву на апеляційну
скаргу не надав, однак у судовому
засіданні Харківського апеляційного
господарського суду 26.02.2014 року проти
позиції скаржника заперечував та
пояснив, що оскаржувана ухвала
прийнята при повному, всебічному та
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, заслухавши у судовому
засіданні пояснення представника
кредитора - ТОВ «В.І. Технолоджіс»,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 06.04.2012 року порушено
провадження у справі №5021/504/12 про
банкрутство ТОВ «ТВ-Транс».

Постановою суду першої інстанції від
03.05.2012 року ТОВ «ТВ-Транс» визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Ухвалою господарського суду від 05.06.2013
року затверджено реєстр вимог
кредиторів по справі №5021/504/12, з
включенням вимог наступних кредиторів:
ТОВ «В.І. Технолоджіс» м. Суми - 13092672,00
грн. основного боргу - 4 черга та 61472234,00
грн. штрафні санкції - 6 черга; ПКзОВ
«Верхувен Холдінг Уден Б.В.» - 4978051,51 грн.
основного боргу - 4 черга та 1059165,95 грн.
пеня - 6 черга. Визнано вимоги кредитора
ПКзОВ «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» до
боржника в розмірі 9899916,10 грн. включивши
до 6 черги реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 24.07.2013 року затверджено
звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс банкрута; ТОВ «ТВ-Транс»
ліквідовано як юридичну особу та
припинено провадження по справі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.12.2013 року по справі
№5021/504/12 ухвалу господарського суду
Сумської області від 24.07.2013 року
залишено в силі.

Кредитор по справі - ПК з ОВ «Верхувен
Холдінг Уден Б.В.» звернувся до суду
першої інстанції з заявою про перегляд
ухвали господарського суду Сумської
області від 05.06.2013 року №5021/504/12 про
затвердження реєстру вимог кредиторів
за нововиявленими обставинами в
частині визнання судом кредиторських
вимог ТОВ «В.І. Технолоджіс».

На думку заявника, підставою для
перегляду ухвали суду за
нововиявленими обставинами є висновок
спеціаліста від 17.10.2012 року №1/597, який
провів економічне дослідження в сфері
інтелектуальної власності і дійшов до
висновку, що програмний продукт
«Склад» не є функціональним та
працездатним, не є корисним для
користувача, не здатний задовольняти
потреби власника чи користувача, а
також не буде мати ринкової вартості.

23.01.2014 року господарським судом
Сумської області винесено оскаржувану
ухвалу з посиланням на те, що
нововиявлені обставини відсутні, а
також на те, що судом вже затверджено
ліквідаційний звіт, ліквідаційний
баланс і провадження у справі
припинено.

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
зазначає, що у пункті 8.4 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №17 «Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами» визначено, що за змістом
приписів розділу ХІІІ Господарського
процесуального кодексу України ухвала
господарського суду може бути
переглянута за нововиявленими
обставинами за одночасної наявності
двох умов: вона, по-перше, підлягає
оскарженню в апеляційному та
касаційному порядку і, по-друге,
перешкоджає подальшому розглядові
справи господарським судом.

Як вже зазначалося, боржник - ТОВ
«ТВ-Транс», ліквідований як юридична
особа, провадження по справі припинено.
Крім того, до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців внесено відповідний
запис.

Таким чином, відсутня одна із умов,
наявність якої є обов'язковою, а також
за наявності якої взагалі можливо
здійснювати перегляд ували за
нововиявленими обставинами, а саме,
перешкода подальшого розгляду справи
господарським судом.

Щодо наявності у справі нововиявлених
обставин, колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

За своєю юридичною суттю нововиявлені
обставини - це факти, від яких залежать
виникнення, зміна або припинення прав
та обов'язків осіб, які беруть участь у
справі.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство.

Відповідно до постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №17 «Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами»,
необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність таких трьох умов: по-перше, їх
існування на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Частиною 3 п. 2 цієї Постанови визначено,
що не може вважатись нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювались господарським судом у
процесі розгляду справи.

Частиною 2 п. 5 цієї Постанови, також
визначено, що не можуть визнаватися
нововиявленими обставини, на які
посилався учасник судового процесу в
своїх поясненнях в суді будь-якої з
інстанцій, або які могли бути
встановлені судом в разі виконання
вимог процесуального закону, зокрема,
статті 38 ГПК.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені.

Спростування фактів, які було
покладено в основу судового рішення,
яке заявник просить переглянути за
нововиявленими обставинами є певним
процесом, метою якого є довести до
відома суду наявність тих обставин, які
існували на момент прийняття судового
рішення, та не були відомі суду, а також
встановлення їх істотності для
розгляду даної справи.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи. Необхідно
чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту).

Заявник посилається на те, що висновок
спеціаліста від 17.10.2012 року №1/597, який
провів економічне дослідження в сфері
інтелектуальної власності дійшов до
висновку, що програмний продукт
«Склад» не є функціональним та
працездатним, не є корисним для
користувача, не здатний задовольняти
потреби власника чи користувача, а
також не буде мати ринкової вартості,
колегія суддів вважає необґрунтованим.

Проте, колегія суддів зазначає, що
експертний висновок може розглядатися
лише як підтвердження фактів, але ніяк
як сам окремий факт.

При цьому, суд першої інстанції вірно
зазначив, що висновок спеціаліста від
17.10.2013 року №1/597 не є експертним
висновком, а є лише думкою окремого
спеціаліста, на підставі якої зроблено
висновки, що не може бути за своїм
змістом нововиявленою обставиною у
розумінні приписів чинного
законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність нововиявлених обставин, у
зв'язку з чим залишив ухвалу від 05.06.2013
року по справі №5021/504/12 - без змін.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що заперечення,
викладені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими і не можуть бути
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали суду по даній справі, у зв'язку з
чим апеляційну скаргу Приватної
компанії з обмеженою відповідальністю
«Верхувен Холдінг Уден Б.В.» слід
залишити без задоволення, однак ухвалу
господарського суду Сумської області
від 23.01.2014 року по справі №5021/504/12 слід
змінити, виклавши її резолютивну
частину у новій редакції.

Керуючись статтями 99, 101, п.4 ч.1 ст. 103, ст.
105, ст. 106 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватної компанії з
обмеженою відповідальністю «Верхувен
Холдінг Уден Б.В.» залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 23.01.2014 року по справі
№5021/504/12 змінити, виклавши її
резолютивну частину в такій редакції:

«Клопотання Приватної компанії з
обмеженою відповідальністю «Верхувен
Холдінг Уден Б.В.» про призначення
судової експертизи та клопотання про
витребування доказів відхилити.

Заяву Приватної компанії з обмеженою
відповідальністю «Верхувен Холдінг
Уден Б.В.» про перегляд ухвали
господарського суду Сумської області
від 05.06.2013 року за нововиявленими
обставинами залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 05.06.2013 року по справі
№5021/504/12 про визнання банкрутом ТОВ
«ТВ-Транс» залишити без змін».

Повний текст постанови складено 28
лютого 2014 року.

Головуючий суддя
Пуль О.А.

Суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Хачатрян В.С.