ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.02.14р. Справа № 904/10126/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Товариство технічного нагляду ДІЕКС",
м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТБЮБ",
м. Нікополь

про стягнення 73 391,17 грн. боргу за
договором на виконання робіт

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

від позивача - Богдан Л.М., представник
за довіреністю б/н від 14 січня 2014 р.

від відповідача - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з
Відповідача 73 391,17 грн. боргу за
договором на виконання робіт, з яких:
основний борг - 71 200 грн., пеня - 1 660,73 грн.
за період прострочення з 21.09.13р. по
23.12.13р.; 3 % річних - 383,24 грн. за період
прострочення з 21.09.13р. по 23.12.13р., збитки
від інфляції - 147,20 грн. за період з
21.09.13р. по 23.12.13р.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
Відповідачем договірних зобов'язань в
частині оплати виконаних Позивачем
робіт.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, відзив на позов, документи
витребувані судом чи докази погашення
зазначеної заборгованості
господарському суду на час розгляду
справи не надав.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка в судове засідання
представників сторін - це право, а не
обов'язок, справа може розглядатись без
їх участі, якщо нез'явлення цих
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника Позивача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.02.2013р. сторонами укладено договір №
262/350-13-ДС (далі Договір), за яким Позивач,
як виконавець, зобов'язався розробити
паспорти, провести технічний огляд та
експертне обстеження обладнання
Відповідача (далі - Договір).

Конкретний перелік робіт наведений у
технічному завданні (додаток № 1 до
Договору).

Вартість договору обумовлена у пункті
2.2 і складає 64 000,00 грн. з ПДВ.

Розрахунки Відповідач здійснює
поетапно, по мірі підписання актів
приймання-передачі виконаних робіт за
кожною одиницею обладнання та надання
Позивачем рахунку для оплати робіт,
протягом 60 календарних днів, при умові
надання рахунку, акту та податкової
накладної виконавцем. У випадку
відсутності зазначених документів
строк оплати відкладається до
отримання повного пакету документів (п.
2.4. Договору).

17.07.2013р. сторонами підписано Додаткову
угоду № 1 до Договору, за якою суму
Договору, обумовлену в пункті 2.2
Договору, збільшено на 3 800,00 грн. з ПДВ
для виконання Позивачем наступних
робіт:

- розроблення паспорту верстату для
випробування заточувальних кругів
інв.№ 10410694;

- повторне технічне обстеження ємності,
яка працює під тиском № 56011, заводський
№ 506;

- гідровипробування ємності, яка
працює під тиском, реєстраційний № 56011,
заводський № 506.

09.08.2013р. сторонами укладено Додаткову
угоду № 2 до Договору, за якою суму
Договору збільшено на 3 400,00 грн. з ПДВ
для проведення Позивачем повторного
технічного діагностування ємності, яка
працює під тиском, реєстраційний № 56011,
заводський №506.

Сторонами підписані акти
приймання-здачі виконаних робіт:

23.07.2013р. № 1 на суму 1 200,00 грн. з ПДВ
(розробка паспорта верстату для
випробування заточувальних кругів інв.
№ 10410694);

21.08.2013р.:

- № 2 на суму 64 000,00 грн. (розроблення
паспортів, проведення технічного
огляду та експертного обстеження
обладнання: кільцева піч, інв.№ 1041126,
прошивний стан №1 інв.№1041126/05,
розкатний стан №1 інв.№ 1041126/08);

- № 3 на суму 2 600,00 грн. (повторне
технічне обстеження ємності, яка
працює під тиском, реєстр.№56011, зав.№506,
гідравлічне випробування ємності, яка
працює під тиском, реєстр.№56011, зав.№506);

- № 4 на суму 3 400,00 грн. (повторне
технічне діагностування ємності, яка
працює під тиском, реєстр.№56011, зав.№506).

Всього підписано актів здачі-приймання
виконаних робіт на загальну суму
71 200,00 грн.

Про вручення Відповідачеві рахунків та
податкових накладних свідчать
розписки працівників Відповідача на
відповідних документах, акти
здачі-приймання виконаних робіт
підписані сторонами.

З урахуванням п. 2.4. Договору строк
оплати настав:

- за актом здачі-приймання № 1 від
23.07.2013р.- 21.09.2013р.;

- за актом здачі-приймання № 2-4 від
21.08.2013р. - 20.10.2013р.

Проте, Відповідачем у зазначені строки
не розрахувався з Позивачем, у зв'язку з
чим у Відповідача виник борг у сумі 71
200,00 грн.

Договором передбачена обов'язковість
досудового розгляду суперечок, шляхом
направлення претензій, які
розглядаються протягом 30 днів з
моменту їх отримання (п. 8.2 Договору).

01.11.2013р. Відповідач отримав претензію
вих.№ 2269 від 30.10.013р. з вимогою оплати
борг за Договором та додатковими
угодами до нього у сумі 71 200,00 грн.
Однак, претензія залишена
Відповідачем без відповіді й
задоволення.

На прострочений борг відповідача - 71
200,00 грн., Позивачем нараховані: пеня -
1 660,73 грн. за період
прострочення з 21.09.13р. по 23.12.13р.; 3 %
річних - 383,24 грн. за період прострочення
з 21.09.13р. по 23.12.13р., збитки від інфляції -
147,20 грн. за період з 21.09.13р. по 23.12.13р.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем до суду з даним позовом.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не надав суду доказів
відсутності боргу чи контррозрахунку
стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача щодо
стягнення пені, річних, збитків від
інфляції з простроченої суми, суд
встановив, що за актом здачі-приймання
виконаних робіт від 23.07.2013р. № 1 строк
оплати настав 21.09.2013р., однак оскільки
це була субота, то останнім днем для
виконання зобов'язання було 23.09.2013р. й,
відповідно, прострочення Відповідача
почалось з 24.09.2013р. За актами
здачі-приймання виконаних робіт від
21.08.2013р. № 2-4 строк оплати настав
20.10.2013р., однак оскільки це була неділя,
то останнім днем для виконання
зобов'язання було 21.10.2013р. й,
відповідно, прострочення Відповідача
почалось з 22.10.2013р. За перерахунком суду
пеня з прострочених сум становить 1 609,57
грн., 3 % річних - 371,45 грн., збитки від
інфляції перевищують суму визначену
Позивачем, тому суд погоджується з
сумою заявленою у позові.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню, стягненню підлягають: 71
200,00 грн. - основного боргу, 1 609,57 грн. -
пені, 371,45 грн. - 3% річних, 147,20 грн. -
збитків від інфляції, решта вимог не
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на обидві сторони,
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТБЮБ",
53201, Дніпропетровська обл., м. Нікополь,
пр. Трубників, буд. 56 (код ЄДРПОУ 355 373 63)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Товариство технічного нагляду ДІЕКС",
49040, м.Дніпропетровськ, пров.
Джинчарадзе, буд. 8 (код ЄДРПОУ 323 499 01) 71
200,00 грн. - основного боргу,
1 609,57 грн. - пені, 371,45 грн. - 3 % річних,
147,20 грн. - збитків від інфляції,
1 719, 02 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане ________________