ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2014 р.
Справа № 917/2531/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВ метал груп" (вул.
Шолом - Алейхема, буд. 5, м.
Дніпропетровськ, 49000)

до Приватного підприємства
"Цивільбудмонтаж" (вул. Матросова, буд. 3,
кв. 41, Октябрський район, м. Полтава, 36002;
вул. Кагамлика, буд. 3, м. Полтава, 36008)

про стягнення 34243,00 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Зінченко А. Ф. (дов. від
12.06.2013р.)

від відповідача: Линник Г. Ф. (керівник)

Розглядається позовна заява про
стягнення 34243,00 грн., у тому числі 31000,00
грн.
основного боргу за товар, поставлений
за договором поставки № 62 від 03.08.2012р.,
1380,71 грн. - пені, 1862,29 грн. - 3% річних.

В судовому засіданні 18.02.2014р. суд
розпочав розгляд справи по суті.

Відповідач повідомив про часткову
сплату боргу, в підтвердження чого
надав копії платіжних доручень.

Позивач надав заяву від 18.02.2014р. про
зменшення позовних вимог в зв'язку зі
проведенням відповідачем часткових
оплат, в якій прохає стягнути з
відповідача 28000,00 грн. основного боргу
за товар, поставлений за договором
поставки № 62 від 03.08.2012р., 1380,71 грн. пені.,
1862,29 грн. - 3% річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

В п. 3.10 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що у разі
прийняття судом зміни (у бік збільшення
або зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір, - з обов'язковим
зазначенням про це як у вступній, так і
в описовій частині рішення.

Заява про зменшення позовних вимог
приймається судом. Подальший розгляд
справи проводиться в межах зменшених
позовних вимог.

В судовому засіданні 18.02.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

03 серпня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "АВ метал
груп" (позивач) та Приватним
підприємством "Цивільбудмонтаж"
(відповідач) було укладено договір
поставки № 62 (далі - Договір; а.с.12-14).

За п.1.1. Договору позивач як
постачальник зобов'язався у порядку та
строки, встановлені договором,
передати у власність покупця
(відповідача) металопрокат, асортимент,
кількість і ціна якого вказуються у
специфікації/ях та/або в рахунках на
оплату, що є невід'ємною частиною
даного договору, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його на умовах, визначених цим
договором.

Згідно п.11.1., 11.4. Договору строк його дії
встановлено до 31.12.2013р.; закінчення
строку дії договору або його
дострокове розірвання не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, які мали місце під час дії
даного договору.

За п.2.2. Договору поставка товару
здійснюється у відповідності до
Міжнародних правил тлумачення
торгівельних термінів "Інкотермс 2010" зі
складу постачальника на умовах EXW, якщо
інше не зазначено сторонами у
специфікації.

Відповідно до п.2.4.Договору прийом
товару за кількістю і якістю
здійснюється матеріально
відповідальним представником покупця
за довіреністю на отримання
товарно-матеріальних цінностей,
оформлено у відповідності з вимогами
діючого законодавства України: за
кількістю - згідно із накладною; за
якістю -згідно із супровідними
документами, що посвідчують якість
товару, який поставляється.

Право власності на поставлену партію
товару і риски загибелі та/або
пошкодження товару переходять від
постачальника до покупця з моменту
передачі-прийому товару в пункті
поставки і засвідчується підписанням
сторонами видатної накладної. Дата
отримання партії товару покупцем
вказується у накладній (п.2.5.Договору).

Між сторонами були підписані
специфікації № 4 від 03.08.2012р., № 5 від
09.08.2012р., № 6 від 10.08.2012р., № 7 від 15.08.2012р.,
в яких погоджено найменування товару,
кількість, ціну, умови оплати (а.с.15, 18,
21, 25).

На виконання Договору та специфікацій
позивач поставив відповідачу товар на
загальну суму 80005,56 грн. Зазначене
підтверджується двостороннє
підписаними видатковими накладними №
170254 від 03.08.2012р., № 170285 від 09.08.2012р., № 170297
від 10.08.2012р., № 170311 від 15.08.2012р. та
довіреностями відповідача № 158 від
02.08.2012р. та № 167 від 15.08.2012р. Факт
одержання відповідачем товару
підтверджується підписом його
представника на накладних (а.с.16, 19, 22, 24,
28).

На оплату вказаного товару позивачем
було виписано відповідачу відповідні
рахунки - фактури № 170418 від 03.08.2012р., №
170468 від 09.08.2012р., № 170471 від 09.08.2012р., № 170518
від 15.08.2012р. (а.с.17, 20, 23, 27).

Згідно з п. 3.3. Договору та п. 5
Специфікацій № 4 від 03.08.2012р., № 5 від
09.08.2012р. та № 7 від 15.08.2012р. відповідач
зобов'язався здійснити оплату за товар
шляхом перерахування грошових коштів у
розмірі 100% вартості товару на поточний
рахунок позивача протягом 14
(Чотирнадцяти) банківських днів з дати
поставки товару. А згідно Специфікації
№ 6 від 10.08.2012р. - протягом 1 (одного)
банківського дня з дати поставки
Товару.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті
виконав частково, сплативши 52005,56 грн.,
що підтверджується випискою банку по
рахунку від 07.09.2012р., від 01.10.2012р., від
06.11.2012р., від 10.01.2013р., від 18.02.2013р., від
28.03.2013р., від 13.06.2013р., від 11.07.2013р., від
31.07.2013р., від 29.08.2013р., від 12.09.2013р., від
01.10.2013р., від 05.12.2013р., копіями платіжних
доручень № 71 від 16.12.2013р. (доручення
відповідача № 71 від 13.12.2013р.), № 83 від
30.12.2013р., № 11 від 14.02.2014р.

Залишок заборгованості в сумі 28000,00 грн.
відповідачем не сплачено та не
оспорюється.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
в установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається. Зазначені положення
викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором не встановлено
інший строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві
повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів сплати залишку боргу на суму
28000,00 грн. відповідач суду не надав.

Таким чином позовні вимоги в частині
стягнення 28000,00 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Стаття 611 ЦК
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

За 7.2. Договору у випадку порушення
строку оплати за товар, що
поставляється, покупець зобов'язаний
сплатити постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, від
простроченого платежу, за кожний день
порушення строку.

На підставі вказаних положень
позивачем заявлено до стягнення 1380,71
грн. пені за період з 12.12.2012р. по 05.03.2013р.
(поетапно). При обчисленні пені
позивачем враховано розмір подвійної
облікової ставки НБУ, нарахування пені
не перевищує шестимісячного строку,
встановленого ч.6 ст. 232 Господарського
кодексу України. Правильність
розрахунку перевірено судом. Вимоги в
цій частині є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі даного положення позивачем
заявлено до стягнення 1862,29 грн. - 3%
річних за період з 24.08.2012р. по 12.12.2013р.
(поетапно).

При перевірці правильності
нарахування 3% річних судом
встановлено, що 1) по накладній № 170254
заявлена за період 24.08.2012р. - 06.09.2012р.
сума річних 5,34 грн. не перевищує
розрахункову; 2) по накладній № 170285 за
період 31.08.2012р. - 30.09.2012р. сума річних
становить 7,57 грн., оскільки позивачем
не взято до уваги, що 24.08.2013р. був
святковим днем, а також невірно
визначено кількість днів прострочення
за 07.09.2012р. - 30.09.2012р. в сумі 32 дні, в той
час як цей період становить 24 дня
прострочення; 3) по накладній № 170297
заявлена за період 14.08.2012р.-12.12.2013р. сума
річних 1751,51 грн. не перевищує
розрахункову; 4) по накладній № 170311 за
період 06.09.2012р. - 12.12.2013р. не взято до
враховано, що 24.08.2013р. був святковим
днем, тому сума річних становить 7,57 грн.

Отже, загальна сума річних становить
1860,34 грн. (розрахунок суду - залучено до
справи). Позовні вимоги в цій частині є
правомірними та підлягають
задоволенню.

Вимоги щодо стягнення 3 % річних в іншій
частині слід відхилити як
безпідставні.

За п. 4.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зменшення позивачем
суми позову не є відмовою від позову. В
такому випадку припинення провадження
в частині зменшення відповідної суми
не здійснюється, - про таке зменшення
зазначається в описовій частині
судового рішення, а предметом спору
залишається вимога про стягнення суми
в зменшеному розмірі.

В п. 7 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. № 6 "Про судове рішення"
зазначено, що про зміну предмета або
підстав позову, збільшення або
зменшення позовних вимог, якщо
відповідну заяву прийнято
господарським судом, зазначається в
описовій частині рішення, і подальший
виклад рішення, в тому числі його
резолютивної частини, здійснюється з
урахуванням такої заяви.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача,
оскільки даний спір виник з його вини.

В разі добровільного виконання
рішення суду до відкриття виконавчого
провадження відповідач не позбавлений
права звернутися до суду з заявою про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково, на
підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Прийняти заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "АВ метал
груп" про зменшення позовних вимог.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного підприємства
"Цивільбудмонтаж" (вул. Матросова, буд. 3,
кв. 41, Октябрський район, м. Полтава, 36002;
поштова адреса: вул. Кагамлика, буд. 3, м.
Полтава, 36008; ідентифікаційний код 31684474)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВ метал груп" (вул.
Шолом-Алейхема, буд. 5, м.
Дніпропетровськ, 49000; ідентифікаційний
код 36441934) 28000грн. 00 коп. основного боргу,
1380грн. 71 коп. пені, 1860грн. 34 коп. річних,
1720грн. 50 коп. витрат зі сплати судового
збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

4. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано:
20.02.2014р.

Суддя
Безрук Т. М.