ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.02.2014
Справа № 908/544/14

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна,
розглянувши матеріали

за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» (юридична адреса: 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50; адреса для листування:
49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 45369,86 грн.

встановив, що позовні матеріали
підлягають поверненню виходячи з
наступного:

У відповідності до ст.ст. 54, 57 ГПК
України позовна заява повинна містити,
зокрема, зміст позовних вимог та виклад
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, зазначення доказів, що
підтверджують позов, законодавство на
підставі якого подається позов,
обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються,
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Позовні матеріали повинні містити
докази наявності протиправної
поведінки відповідача та як наслідок
наявність права у позивача на захист у
судовому порядку.

Отже, зазначені обставини необхідно не
лише зазначити, а й обґрунтувати
відповідним чином, що випливає зі
змісту ст. 33 ГПК України, згідно з якою
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. У
зв'язку з цим у позовній заяві
необхідно зазначити докази, які
підтверджують певні юридичні факти з
викладенням їх суті.

Позивачем ставляться вимоги про
стягнення з ФОП ОСОБА_1 45369,86 грн., які
складаються з 9991,09 грн. заборгованості,
яка виникла внаслідок неналежного
виконання зобов'язань за договором
банківського рахунку № Z02DZ3 від 13.02.2008
р., 28687,43 грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом,
6691,34 грн. пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором.

Разом з тим, позивач у позові крім
зазначення номеру та дати правочину, на
підставі якого між сторонами виникли
господарські правовідносини, інших
підстав/обставин/посилань в розумінні
ст.ст. 32-34 ГПК України не зазначив. Так
само позивачем не обґрунтовано
нарахування суми пені, а саме відсутні
будь-які посилання на умови договору
або норми чинного законодавства, якими
передбачено застосування штрафних
санкцій у разі наявності порушень.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Приписами ст. 56 ГПК України
встановлено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з Правилами надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. № 270 (далі - Правила),
доказом направлення адресату
кореспонденції є оригінал
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції чи фінансового
чека), виданий відправникові поштового
відправлення.

Відповідно до п. 19 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 березня 2009 р. N 270, внутрішні
поштові відправлення з оголошеною
цінністю можуть прийматися для
пересилання з описом вкладення та/або з
післяплатою.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом
направлення сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів є
оригінали фіскального чеку (квитанції)
та опису вкладення, в якому назначені:
повне найменування адресанта, його
поштова адреса та поіменний перелік
документів, що надсилається на його
адресу (додаток до позовної заяви).

Позовні матеріали містять оригінал
опису вкладення, з якого не можливо
встановити дату направлення копії
позовної заяви з додатком на адресу
відповідача, фіскальний чек -
відсутній.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Згідно з ч. 6 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Також слід зауважити, що в п. 3
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 21.11.2011
р. № 01-06/1625/2011 р. зазначається, що на
даний час зберігає чинність Інструкція
про порядок обчислення та справляння
державного мита, затверджена наказом
Головної державної податкової
інспекції України від 22.04.1993 р. № 15.

У пункті 14 Інструкції про порядок
обчислення та справляння державного
мита зазначено, що при сплаті
державного мита готівкою до документа,
щодо якого вчинюється відповідна дія,
додається оригінал квитанції
кредитної установи, яка прийняла
платіж, а при перерахуванні мита з
рахунку платника - останній примірник
платіжного доручення з написом
(поміткою) кредитної установи такого
змісту «Зараховано в дохід
бюджету______грн.». Цей напис
скріплюється першим і другим підписами
посадових осіб і відбитком печатки
кредитної установи з відміткою дати
виконання платіжного доручення.

Між тим, додані до позовних матеріалів
платіжні доручення № ВОТМ2В04U2 від 22
березня 2013 р. про сплату судового збору
у розмірі 1720,50 грн. та № ВОТМ7В0GУ3 від
27.01.2014 р. про сплату судового збору у
розмірі 106,50 грн. не містить відмітки
про зарахування судового збору до
Державного бюджету та не скріплене
першим і другим підписами посадових
осіб і відбитком печатки кредитної
установи з відміткою дати виконання
платіжного доручення.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику, що у відповідності до ст.63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному звертанню з нею
у господарський суд у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись ст. ст. 54, 56, 57, п. 3, 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву з додатками повернути
позивачу без розгляду.

Додаток: на 43 аркушах, в тому числі
оригінали платіжних доручень №
ВОТМ2В04U2 від 22 березня 2013 р. про сплату
судового збору у розмірі 1720,50 грн. та №
ВОТМ7В0GУ3 від 27.01.2014 р. про сплату
судового збору у розмірі 106,50 грн.

Суддя
В.В.
Носівець