КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2014 р. Справа№ 910/17446/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю представників:

Від позивача: представник Демський
А.Л. - за довіреністю.

Від відповідача: представник
Корнієнко Т.Ю. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс",

на рішення Господарського суду м.
Києва від 29.11.2013 року

у справі № 910/17446/13 (суддя: Шкурдова
Л.М.)

за позовом Державного підприємства
"ЗАВОД 410 ЦА"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"

про стягнення 279 512,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Державне
підприємство "ЗАВОД 410 ЦА" звернулось до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
про стягнення 279 512,08 грн., з яких: 249 257,83
грн. боргу, 10 347,77 грн. пені, 2 458,43 грн. 3%
річних та 17 448,05 грн. 7% штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
послався на неналежне виконання
відповідачем умов договору про
відшкодування комунальних витрат
балансоутримувача по утриманню
орендованого нерухомого майна № 05/10-7
від 01.01.2010 року, у зв'язку з чим за
останнім виникла заборгованість за
комунальні послуги балансоутримувача
по утриманню орендованого нерухомого
майна.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 29.11.2013 року у даній справі позовні
вимоги задоволено частково, а саме
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
на користь Державного підприємства
"ЗАВОД 410 ЦА" 249 257, 83 (двісті сорок дев'ять
тисяч двісті п'ятдесят сім грн. 83 коп.)
боргу, 1 884,59 (одна тисяча вісімсот
вісімдесят чотири грн. 59 коп.) 3% річних,
8 888,84 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят
вісім грн. 84 коп) пені, 5 200,62 грн. (п'ять
тисяч двісті грн. 62 коп.) витрат по
сплаті судового збору. В іншій частині
позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, як таким, що прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначив те, що ним не
були підписані акти про надання
комунальних послуг, оскільки позивач
не допускав відповідача до орендованих
приміщень, що свідчить про відсутність
будь-яких доказів з боку позивача щодо
надання комунальних послуг
відповідачу.

Позивачем подано заперечення на
апеляційну скаргу, в якому він проти її
вимог заперечує та просить суд
залишити її без задоволення, а рішення
Господарського суду м. Києва від 29.11.2013
року - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги
та заперечення, дослідивши зібрані у
справі докази, заслухавши пояснення
представників сторін, судова колегія
встановила наступне.

Встановлено, що на підставі ст. 5 Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна" 30.09.2009 року між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по місту
Києву (орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "Хорс" (орендар) було
укладено договір оренди № 4476
нерухомого майна, що належить до
державної власності, за умовами якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державне нерухоме майно - нежитлові
приміщення загальною площею 506,10 кв.м,
розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі
корпусу турбогвинтових літаків за
адресою: м. Київ, проспект
Повітрофлотський, 94, що перебуває на
балансі державного підприємства "Завод
410 ЦА" (балансоутримувач), вартість
якого визначена згідно зі звітом про
незалежну оцінку станом на 31.03.2009 року і
становить 1 942 980,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.01.2010 року між Державним підприємством
"ЗАВОД 410 ЦА" (балансоутримувач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
(орендар) укладено договір № 05/10-7 про
відшкодування комунальних витрат
балансоутримувача по утриманню
орендованого нерухомого майна, за
умовами якого балансоутримувач надає
комунальні послуги з постачання
електроенергії та водозабезпечення
згідно показників вимірювальних
приладів, встановлених орендарем, і
тарифів на ці послуги, нерухомого
державного майна, а орендар
зобов'язується отримати її та оплатити
відповідно до умов, викладених в
договорі.

У п. 2.1.1 Договору сторони узгодили, що
балансоутримувач зобов'язується
забезпечити виконання комплексу
послуг, пов'язаних з обслуговуванням та
утриманням майна та створенням
необхідних умов для здійснення
орендарем господарської діяльності.
Розмір плати залежить від складу
послуг, які надаються
балансоутримувачу
житлово-експлуатаційними та іншими
суб'єктами господарювання, і
визначаються розрахунком щомісячних
платежів за обслуговування майна.

Пунктом 2.1.2 Договору передбачено, що
балансоутримувач зобов'язується
забезпечити надання орендарю
комунальних послуг за встановленими
розцінками та тарифами.

Відповідно до п. 2.2.3. Договору орендар
зобов'язується відповідно до
щомісячних розрахунків та Актів про
надання комунальних послуг, наданих
орендарю, не пізніше 28 числа місяця,
наступного за звітним місяцем, вносити
плату на рахунок Балансоутримувача за
комунальні послуги, а також
відшкодування податку на землю. При
несвоєчасному внесенні плати більше
ніж на 10 днів, сплачувати пеню із
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ від несплаченої суми наданих
послуг за кожен день прострочки, а
також всі штрафи, передбачені
законодавством України:ст. 625 ЦК
України, п. 2 ст. 231, ст. 232 ГК України.

Згідно з п. 5.1. Договору цей договір
укладено строком на 1(один) рік, що діє з
01.01.2010 року по 31.12.2010 року.

Додатками №1, №2 до Договору № 05/10-7,
встановлено тарифи на комунальні
послуги в орендованому приміщенні, а
саме, користування холодною водою,
обслуговування інфраструктури,
зливної та водонапірної каналізації,
охорона приміщень, вартість 1
кВт/година, податок на землю, оплата
послуг з теплопостачання та
користування теплою водою.

Крім того, Додатковими угодами № 1 від
01.01.2011 року, № 2 від 01.01.2012 року та № 3 від
19.12.2012 року, термін дії Договору № 05/10-7
неодноразово продовжувався.

Як передбачено ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з
положеннями ст. 526 ЦК України.

За приписами ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

За приписами ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

За змістом статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Позивач у позовній заяві зазначає, що
на виконання умов Договору ним було
надано у період з січня 2013 року по
липень 2013 року включно комунальні
послуги загальною вартістю 249 257,83 грн.,
що підтверджується рахунками-фактури
№ СФ-0000340 від 24.04.2013 на суму 46 323, 85 грн.; №
СФ-0000341 від 24.04.2013на суму 44 736, 70 грн.; №
СФ-0000342 від 24.04.2013на суму 46 323, 85 грн.; №
СФ-0000402 від 17.05.2013 на суму 45 794, 78 грн.; №
СФ-0000484 від 18.06.2013 на суму 46 323, 94 грн.; №
СФ-0000568 від 22.07.2013на суму 7 632, 47 грн.; №
СФ-0000642 від 22.08.2013 на суму 12 122, 24 грн.

Як зазначено вище, згідно з п. 2.2.3.
Договору орендар зобов'язується
відповідно до щомісячних розрахунків
та Актів про надання комунальних
послуг, наданих орендарю, не пізніше 28
числа місяця, наступного за звітним
місяцем, вносити плату на рахунок
Балансоутримувача за комунальні
послуги, а також відшкодування податку
на землю.

Тобто, як випливає зі змісту даного
пункту договору, підтвердженням
надання послуг та підставою для сплати
за надані послуги є Акти про надання
комунальних послуг та щомісячні
розрахунки. Умови договору всупереч
посиланням позивача не передбачають,
що підтвердженням надання комунальних
послуг є рахунки-фактури.

Встановлено, що Акти про надання
комунальних послуг позивачем за період
з січня 2013 року по липень 2013 року
складались, однак відповідачем вони не
підписані.

Крім того, за наслідками дослідження
матеріалів справи судовою колегією
встановлено, що відсутні належні
докази направлення відповідачу
зазначених актів для підписання за
спірний період.

Також, відповідно до постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 19.03.2013 року по
справі № 5011-30/14874-2012 встановлено факт
чинення позивачем відповідачу
перешкод в користуванні орендованим
приміщенням.

Судовою колегією встановлено, що також
не заперечується сторонами по справі,
що зазначену вище постанову на даний
час і протягом спірного періоду не
виконано, матеріали справи не містять
доказів користування відповідачем
орендованого ним приміщення після
набрання постанови Київського
апеляційного господарського суду від
19.03.2013 року по справі № 5011-30/14874-2012
законної сили.

Отже, враховуючи те, що матеріали
справи не містять доказів користування
відповідачем орендованого ним
приміщення після набрання постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 19.03.2013 року по
справі № 5011-30/14874-2012 законної сили, а
також доказів направлення відповідачу
Актів про надання комунальних послуг
для підписання за спірний період,
судова колегія дійшла до висновку про
те, що рішення Господарського суду м.
Києва від 29.11.2013 року у даній справі
підлягає скасуванню, з прийняттям
нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судові витрати за подання позовної
заяви та за подання апеляційної скарги
слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "Хорс" на рішення
Господарського суду м. Києва від 29.11.2013
року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 29.11.2013 року у справі № 910/17446/13
скасувати та прийняти нове, яким у
позові відмовити повністю.

3. Матеріали справи № 910/17446/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
Н.М. Коршун

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна