ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

20.02.2014р.
Справа № 917/2450/13

за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код
ЄДРПОУ НОМЕР_1

до Суб'єкта підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, код
ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_2

про розірвання договору оперативної
оренди транспортного засобу

ОСОБА_3

секретар судового засідання
Жадан Т.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4- дов. № 574 від
19.04.2012 р.

від відповідача: в - третє не з'явився
/повідомлений належним чином/

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: розглядається
позовна заява про розірвання договору
оперативної оренди транспортного
засобу від 25 липня 2007 року.

08.01.2014р. 11 (канцелярії суду) подав заяву
про відкладення розгляду справи на
іншу дату у зв'язку з виїздом до
Німеччини до 25.01.2013р. Суд заяву прийняв
до розгляду, розглянув її по суті та
задовольнив. Ухвалою суду у справі від
16.01.2014 року відклав розгляд справи на
10.00-06.02.2014р. /а.с. 18,21-23/.

31.01.2014 року представник позивача за
дов. № 574 від 19.04.2012 р. ОСОБА_4 на
виконання вимог ухвали суду від 11.12.2013р.
та від 16.01.2014 року подала додаткові
документи, а саме світлокопії: договору
оперативної оренди транспортного
засобу № 13/01/06 від 29.01.2006р.; додаткової
угоди до договору № 13/01/06 від 29.01.2006р.;
договору суборенди № 43 від 14.02.2006р.;
акту приймання-передачі від 14.02.2006р.до
договору № 43; договору оперативної
оренди транспортного засобу №11 від
26.06.06р.;акту приймання-передачі від
26.06.2006р.до договору № 11; додаткової
угоди до договору № 43 від 14.02.2006р. та
інші матеріали які просить долучити до
матеріалів справи як додаткові докази.
Суд їх прийняв до розгляду та залучив
до матеріалів справи /а.с.26-95/.

06.02.2014 року СПД ф.о. ОСОБА_2 за вхід. №1492
(канцелярії суду) подав заяву про
розгляд справи без участі відповідача.
В тексті поданої заяви ним вказується,
що предметом спору є припинення
господарських зобов'язань, але у даній
справі предметом спору є розірвання
договору оперативної оренди
транспортного засобу від 25.07.2007 року.

Відповідач в порушення приписів
статті 22 ГПК України зловживає
наданими йому законом процесуальними
правами та обов'язками, виявляє
неповагу до суду та ухиляється від
вчинення дій, покладених господарським
судом на сторону ухвалами від 11.12.2013р. ,
від 16.01.2014р., та 06.02.2014р., а саме: не подав
документально обґрунтованого відзиву
у відповідності до приписів статті 59
ГПК України та оригіналів спірних
договорів: № 11 від 26 червня 2006 року та
від 25 липня 2007 року з додатками; актів
приймання передачі технічного засобу -
від власника (орендодавця) позивачу
(орендарю) та орендарем орендодавцю;
письмових доказів щодо вжиття
самостійних заходів по врегулюванню
господарської суперечки ( відповідно
до умов договору / пунктів 5.1-5.4 договору
від 25 липня 2007 року / укладено на т р и
роки з 25.07.07р по двадцять п'яте липня 2010
року/, акту узгодження від 25.07.2007 року/,
листи орендодавця до орендаря,
письмові повідомлення , пропозиції у
місячний термін, щодо відмови від
договору або його розірвання чи зміни
до нього, акту прийому - передачі
повернення транспортного засобу і т.
інш. / та докази виконання приписів
статей 6-8,10 ГПК України, статей 638-647, 649,
651-654; статей 179-188 Господарського
кодексу України /оригінали для огляду в
судовому засіданні/ і засвідчених
печаткою суб'єкта підприємницької
діяльності їх світлокопії для
залучення до матеріалів справи; докази
щодо здійснення розрахунків по
орендним платежам за спірний період;
довідку (виписку ) Державного
реєстратора з Єдиного державного
реєстру (ст. 20 Закону України ''Про
державну реєстрацію юридичних та
фізичних осіб-підприємців", інші докази
в порядку статей,32-34, 36,38 ГПК України, що
стосуються предмету спору.

В - третє сам не з'являється і не
забезпечує явку свого представника в
судові засідання (16.01.2014 року, 06.02.2014
року, та 20.02.2014р.), та не подає письмових
доказів щодо поважності причин неявки
позивача та його представника до суду.

В поданих відповідачем заявах від
08.01.2014 року № 11 та № 1492 від 06.02.2014 року
ним вказується СПД-ФО ОСОБА_2, а позов
поданий до Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2.

Відповідно до роз'яснення Пленуму
Вищого господарського суду, п. 3.13
постанови ''Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального судами першої
інстанції '' № 18 від 26.12.2011 року,
зловживанням процесуальними правами
слід вважати подання учасниками
судового процесу другого і наступних
клопотань (заяв) з одного й того самого
питання.

Враховуючи вищенаведене та враховуючи
закінчення двох місяців від дня
одержання позовної заяви (09.12.2013р. за
вхід. № 2944/13) та заявлене представником
позивача клопотання про продовження
строку розгляду на п'ятнадцять днів
(від 06.02.2014р.), суд ухвалою від 06.02.2014 року
у справі продовжив строк вирішення
господарського спору на 15 днів і
відклад розгляд справи до 11.30 - 20.02.2014
року.

10.02.2014 року за вхід. № 1613 канцелярії
суду СПД-ФО ОСОБА_2 надіслав суду
оригінал заяви про розгляд справи без
участі відповідача з додатком:
електронним витягом з ЄДРПОУ щодо
відповідача та світлокопією рішень
господарського суду Полтавської
області у справі № 21/104 та у справі №
9/14 - а. с. 108-115.

20.02.2014 року за вхід. № 2185 канцелярії
суду представник позивача ОСОБА_4
подала заяву по залучення до
матеріалів справи додаткових доказів,
а саме світлокопії листів: від 25.06.2007
року та від 12.01.2009 року; пояснення СПД-ФО
ОСОБА_2 від 14.07.2009 року; акти звірок
взаємних розрахунків від 05.01. 2008р. та
від 01.03.2010р.; cвідоцтва серія В02 № 299240
від 26.02.2003 року про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2. Суд
заяву з додатками прийняв до розгляду
та долучив її до матеріалів справи - а.с.
117-123.

Справа розглядається за наявними у ній
матеріалами відповідно до приписів
статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, його доводи обставин справи
на які він посилається як на підставу
свої вимог і заперечень, дослідивши та
оцінивши подані позивачем докази, та
докази які були витребувані
господарським судом, суд встановив, що
господарський спір між сторонами
розглядався неодноразово:

Справа № 24/96-07 господарського суду
Харківської області за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.
Кияшки, ідентифікаційний номер
фізичної особи-платника податків та
інших обов'язкових платежів НОМЕР_1 до
ТОВ '' Кроно-Інвест-Харків, код 330002449 ,
смт. Солоницівка, вул. Заводська,1 третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог - фізична
особа підприємець ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер фізичної
особи-платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_2 про
стягнення 156 463,68 грн..

Рішенням у справі від 19 червня 2007
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ ''Кроно-Інвест-Харків,
62370,Харківська область, Дергачівський
район, смт. Солоницівка, вул.
Заводська,1, код 330002449, р/р 4000 в АТ
''Каліон Банк Україна'' м. Київ, МФО 300379)
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1,р/р НОМЕР_3 в АКБ '' Східно -
Європейський Банк'', м.Кременчук, МФО
331650) - 150 000,00 грн. заборгованості, 2109,86
грн. пені, 1500,35 грн. витрат по сплаті
державного мита, 113,13 грн. витрат на
інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу. В іншій частині
позову відмовлено (а.с.47-53).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 10 вересня 2007
року у справі № 24/96-07 апеляційна скарга
відповідача задоволена. Рішення
господарського суду Харківської
області від 19.06.2007р. по справі № 24/96-07
скасовано. У задоволені позовних вимог
відмовлено (а.с. 54-56).

Постановою Вищого господарського суду
України у справі № 24/96-07 від 12 грудня
2007р. касаційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.
Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 10 вересня 2007
року у справі № 24/96-07 господарського
суду Харківської області скасовано.
Рішення господарського суду
Харківської області від 19.06.2007 року у
справі № 24/96-07 залишено в силі (а.с. 57-60).

Ухвалою Верховного Суду України від 14
лютого 2008 року у порушенні касаційного
провадження з перегляду постанови
Вищого господарського суду України від
12 грудня 2007 р. № 24/96-07 відмовлено (а.с.
61-62);

Справа № 6/2 господарського суду
Львівської області за позовом СПД ф/о
ОСОБА_1 м. Комсомольськ до ТОВ
''Кроно-Україна'', м. Кам'янка-Бузька,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні відповідача - суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа підприємець ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер фізичної особи
- платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_2 про
стягнення 600000,00 грн.

Рішенням у справі від 22.07.2009р. позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача ТОВ '' Кроно-Україна '', на користь позивачаСПД ф/о
ОСОБА_1, м. Комсомольськ, код НОМЕР_1 борг
в сумі 90 000,00 грн., 900 грн. - витрати по
сплаті державного мита та 17 грн. 70 коп.
вартості ІТЗ .

В частині стягнення 510 000,00 грн.
суборендної плати - відмовлено (а.с. 61-65).

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду у справі № 6/2 від 05
жовтня 2009 року апеляційну скаргу ТзОВ
''Кроно-Україна'', м. Кам'янка-Бузька
задоволено. Апеляційну скаргу СПД ф/о
ОСОБА_1, м.Комсомольськ, залишено без
задоволення. Рішення у справі№ 6/2
Господарського суду Львівської
області від 22.07.2009р. скасовано. Прийнято
нове рішення. В позові СПД ф/о ОСОБА_1
відмовити. Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги ТзОВ
''Кроно-Україна'' покласти на позивача
(а.с. 66-68).

Постановою Вищого господарського суду
України від 17 березня 2010 року у справі
№ 6/2 за позовом СПД ф/о ОСОБА_1, м.
Комсомольськ до ТОВ ''Кроно-Україна'', м.
Кам'янка-Бузька, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа підприємець
ОСОБА_2 на стороні відповідача,
встановлено наступні обставини:

- відповідно до змісту договору
оперативної оренди транспортного
засобу № 11 від 26 червня 2006 року та
листів третьої особи у справі до
позивача від 12 та 14 березня 2007 року, що
містяться в матеріалах справи, датою
розірвання вказаного договору є

12 березня 2007 року, а тому договір
суборенди № 43 від 14 лютого 2006 року є
розірваним з 12 березня 2007 року;

- доказів того, що з моменту розірвання
договору оренди №11 позивач вчиняв
будь-які щодо повернення спірного
транспортного засобу від відповідача,
позивачем не надані;

- закінчення терміну дії договору
суборенди підтверджується й ухвалою
господарського суду Полтавської
області від 14 серпня 2007 року у справі №
10/148 про припинення у справі, в якій суд
констатував факт закінчення терміну
дії договору суборенди № 43 від 14 лютого
2006 року з 31 грудня 2006 року.

Як встановлено колегією суддів, на
підставі рішення господарського суду
Харківської області від 19.06.2007р. № 24/96-07,
залишеного в силі Постановою ВГС
України від 12.12.2007р. з ТзОВ
''Кроно-Інвест-Харків''
правонаступником якого є ТзОВ''
Кроно-Україна'' та власником крана
самохідного моделі KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску
1992 року випуску СПД ФО ОСОБА_2 01.04.07р.
було укладено договір оренди крану.
Факт надання послуг з оренди
підтверджується актом
прийому-передачі транспортного засобу
від 01 квітня 2007 року, актом прийому
передачі наданих послуг за
користування даним транспортним
засобом від 31 травня 2007 р. та актом
прийому-передачі даного транспортного
засобу власнику від 01 червня 2007р.,
платіжним дорученням та повідомленням
обслуговуючого банку про сплату
обумовленої між сторонами суми за
даним договором оренди.

Підтвердженням наявності
правовідносин щодо оренди даного
транспортного засобу виключно ТЗоВ
''Кроно-Україна'' та СПД ФО ОСОБА_2 за
період з 01.04.2007 по 01.06.2007р., також
підтверджується актом
прийому-передачі від 01 червня 2007р.,
згідно з яким ТЗоВ ''Кроно-Україна''
повернуло транспортний засіб його
власнику.

За договором суборенди № 43 від 134.02.2006р.
рішенням господарського суду
Харківської області від 19.06.2007р. № 24/96-07
стягнуто заборгованість по орендній
платі за фактичне користування
транспортним засобом за період з
01.11.2006р. по момент повернення
автокрана власнику по 31.03.2007 року.

Наявні в матеріалах письмові
пояснення представника СПД ФО ОСОБА_2 з
яких вбачається, що з моменту
повернення даного транспортного
засобу, а саме з 01.06.2007р. у ТЗоВ
''Кроно-Україна'' правовідносин по
оренді транспортного засобу ні з
ОСОБА_1 (позивачем у справі) ні з СПДФО
ОСОБА_2- див.а.с.66-68.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17 березня 2010 року у справі
№ 6/2 за позовом СПД ф/о ОСОБА_1, м.
Комсомольськ до ТОВ ''Кроно-Україна'', м.
Кам'янка-Бузька, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа підприємець ОСОБА_2 встановлено
наступні обставини:

- відповідно до змісту договору
оперативної оренди транспортного
засобу № 11 від 26 червня 2006 року та
листів третьої особи у справі до
позивача від 12 та 14 березня 2007 року, що
містяться в матеріалах справи, датою
розірвання вказаного договору є 12
березня 2007 року, а тому договір
суборенди № 43 від 14 лютого 2006 року є
розірваним з 12 березня 2007 року;

- доказів того, що з моменту розірвання
договору оренди №11 позивач вчиняв
будь-які щодо повернення спірного
транспортного засобу від відповідача,
позивачем не надані;

- закінчення терміну дії договору
суборенди підтверджується й ухвалою
господарського суду Полтавської
області від 14 серпня 2007 року у справі №
10/148 про припинення у справі, в якій суд
констатував факт закінчення терміну
дії договору суборенди № 43 від

14 лютого 2006 року з 31 грудня 2006 року;

Рішенням господарського суду
Харківської області від 19 червня 2007
року у справі № 24/96-07, залишеного без
змін постановою Вищого господарського
суду України від 12 грудня 2007 року, між
ФОП ОСОБА_1 (орендар) та приватним
підприємством ''Кремавтотранс''
(орендодавець) 29.01.2006 року укладено
договір № 13/01/06 оперативної оренди
транспортного засобу крану
самохідного моделі KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску
1992 року випуску, в подальшому 14.02.2006р.
між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та ТзОВ ''
Кроно-Інвест-Харків'', правонаступником
якого є ТзОВ ''Кроно - Україна''
(суборендар) укладено договір
суборенди № 43 згідно якого зазначений
транспортний засіб передано в
суборенду строком на шість місяців за
актом приймання передачі.

Рішенням суду стягнуто зТзОВ
''Кроно-Україна'' заборгованість
згідно договору суборенди №43 від 14
лютого 2006 року, плату за фактичне
користування транспортним засобом за
період з 1 листопада 2006 року по момент
повернення автокрана власнику -
суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичній особі ОСОБА_2 - 31 березня 2007
року;

В мотивувальній частині рішень та
постанов попередніх судових інстанцій
є посилання на вищевказані договори
та пояснення представника власника
транспортного засобу, що договір № 11
від 26 червня 2006 року в односторонньому
порядку ним відповідно до листів
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет
господарського спору на стороні
відповідача у справах ( ТзОВ
''Кроно-Інвест-Харків'',
правонаступником якого є ТзОВ''Кроно -
Україна'' ) суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на
підставі листів позивачу (СПДФО ОСОБА_1)
від 12 та 14 березня 2007 року, що містяться
в матеріалах цих справ датою
розірвання вказаного договору є 12
березня 2007 року, а тому договір
суборенди № 43 від 14 лютого 2006 року є
розірваним з 12 березня 2007 року.

Оскільки позивач( ФОП ОСОБА_1) не
вчиняв жодних дій щодо повернення
спірного транспортного засобу, ТОВ ''
Крона-Україна'' повернуло його
власнику СПД ФО ОСОБА_2 по акту
приймання-передачі від 1 червня 2007 року
.

З 01 квітня 2007 року між відповідачем
і власником автокрану укладено договір
його оренди, а тому в період з 1 квітня
2007 року по 26 червня 2007 року відповідач у
договірних відносинах щодо суборенди
автокрану з позивачем не перебував і
зобов'язань щодо сплати заявленої
позивачем суми заборгованості із
суборендної плати не має - див. а.с. 69-71.

Справа № 11/5 Господарського суду
Львівської області за позовом СПД ф/о
ОСОБА_1 доТзОВ '' Кроно-Україна '' про
розірвання договору суборенди № 43 від
14.02.2006 року. Ухвалою суду у справі від
09.02.2010 року провадження у справі
припинено у зв'язку з тим, що 01.04.2007 року
згідно акту прийому-передачі
транспортний засіб повернуто власнику
- суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичній особі підприємцю ОСОБА_2

Судом встановлено, що Договір
суборенди № 43 від 14.02.2006 рокує
розірваним з дати розірвання договору
оренди № 11 від 26.06.2006 року, а саме з
12.03.2007 року (а.с.72-73).

Справа № 9/14 господарського суду
Полтавської області за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичній особі підприємця ОСОБА_2 до
СПД ф/о ОСОБА_1 про стягнення 600 00 грн.( з
врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог ) за договором
оперативної оренди транспортного
засобу № 11 від 26.06.2006 року. Позов
задоволено повністю. Стягнуто з СПД ФО
ОСОБА_1 на користь СПД ФО ОСОБА_2 60 000,00
грн. боргу, 600,00 грн. витрат по держмиту,
236 витрат на ІТЗ - див. а.с.74.

Справа № 21/104господарського суду
Полтавської області за позовом
суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 до
СПД ф/о ОСОБА_2 про розірвання договору
оперативної оренди транспортного
засобу від 25 липня 2007 року. Рішенням у
справі від 26.08.2010р. в позові відмовлено -
див.а.с.75-76. Доказів оскарження цього
рішення суду до апеляційної та
касаційної інстанцій сторонами не
подано.

Справа № 18/ 1064/12 господарського суду
Полтавської області за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до
СПД ф/о ОСОБА_2 і ТзОВ '' Кроно-Україна ''
про припинення господарських
зобов'язань за договором оперативної
оренди транспортного засобу від 25
липня 2007 року. Рішенням у справі від
21.08.2012 позов задоволено. Припинено
господарські зобов'язання по договору
№ 43 від 14.02.2006р. Зобов'язаноТзОВ ''
Кроно-Україна '',
повернути СПД ф/о ОСОБА_1 вантажний
автокран КТ,1992 року випуску, колір -
жовтий, об'єм двигуна 5958 куб. см.
шасі(рама) - НОМЕР_4, а у разі
неможливості стягнути з ТзОВ
''Кроно-Україна'', на
користь СПД ф/о ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1
вартість ТЗ в сумі 600 000 грн., судовий
збір 1 100,00 грн.. Стягнути з СПД ф/о ОСОБА_2
на користь СПД ф/о ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий
збір - 1 073,00 грн. (а.с. 75-78).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду у справі № 18/ 1064/12
від 04 грудня 2012р. апеляційну скаргу
першого відповідача задоволено в
повному обсязі. Рішення у справі № 18/
1064/12 господарського суду Полтавської
області від 21 серпня 2012 року скасовано
та прийнято нове рішення, яким у
задоволені позовних вимог відмовлено в
повному обсязі (а.с. 79-81).

Ухвалою Вищого господарського суду
України у справі № 18/ 1064/12 від 08.02.2013р.
касаційну скаргу СПД ф/о ОСОБА_1 на
постанову Харківського апеляційного
господарського суду у справі № 18/ 1064/12
від 04 грудня 2012р. повернуто
скаржнику(а.с. 82-83).

Ухвалою Вищого господарського суду
України у справі № 18/ 1064/12 від 19.03.2013р.
касаційну скаргу СПД ф/о ОСОБА_1 на
постанову Харківського апеляційного
господарського суду у справі № 18/ 1064/12
від 04 грудня 2012р. з доданими до неї
матеріалами повернути скаржнику
(а.с.84-85).

Ухвалою Вищого господарського суду
України у справі № 18/ 1064/12 від 19.03.2013р.
відмовлено СПД ф/о ОСОБА_1 у прийнятті
касаційної скарги на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду 12 від 04 грудня 2012р.
у справі № 18/ 1064/ 12. Касаційну скаргу СПД
ф/о ОСОБА_1 та додані до неї документи
повернути скаржнику. Повернути СПД ф/о
ОСОБА_1 судовий збір у сумі 807,00 грн.
сплачений за квитанціями від 19.02.2013 №
99865.98.2 та від 22.12.2012 № 0210044 (а.с. 86-87).

Справа № 9/14 господарського суду
Полтавської області за заявою СПД ФО
ОСОБА_1 про перегляд рішення по справі
№ 9/14 від 05.03.2010 року за позовом СПД ФО
ОСОБА_2 до СПД ФО ОСОБА_1 про стягнення 60
000,00 грн.

Ухвалою у справі від 04.12.2013 року заява
СПД ФО ОСОБА_1 з доданими до неї
документами судом до розгляду не
прийнята і повернута заявнику - див.
а.с.92-94.

Справа № 20/145 господарського суду
Полтавської області за позовом ФОП
ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про визнання
договору оперативної оренди
транспортного засобу № 11 від 26.06.06р. та
договору оперативної суборенди № 43 від
14.02.2006 року недійсним (а.с. 50). Ухвалою у
справі від 14.08.2007 р. провадження у
справі припинено в зв'язку з
закінченням строку договору
оперативної оренди транспортного
засобу № 11 від 26.06.06р. тадоговору
оперативної суборенди № 43 від 14.02.2006
року та відсутністю предмету спору на
підставі статті 80 ГПК України - див.а.с.
101.

Постановою Вищого господарського суду
України у справі № 24/96-07 від 12 грудня 2007
року в с т а н о в л е н о та матеріалами
справи підтверджується, що:

29.01.2006 року між підприємцем ОСОБА_1
(орендар) та приватним підприємством
''Кремавтотранс '' (орендодавець)
укладено договір оперативної оренди
транспортного засобу № 13/01/06, а саме -
крану самохідного KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску
1992 року;

14.02.2006р. між підприємцем та
товариством укладено договір № 43,
згідно умов якого підприємець передав
товариству у суборенду кран самохідний
моделі KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску 1992 року;

- строк суборенди за договором №43
складає шість місяців з моменту
прийняття об'єкту суборенди за актом
приймання-передачі (п.4.1);

- орендна плата за договором № 43
складає: за лютий 2006р.- 25 000,00 грн., за
березень-червень 2006 року по 30 000,00 грн.
за кожен місяць (п.5.1);

- 22.06.2006 р. на підставі біржового
контракту № ТЗ/57/78 власником крану
самохідного моделі KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску
1992 року став підприємець

ОСОБА_2;

-26.06.2006 року між підприємцем ОСОБА_1
та підприємцем ОСОБА_2 укладено договір
оперативної оренди транспортного
засобу № 11 (далі Договір № 11) строком
дії - один рік, об'єктом якого є кран
самохідниймоделі KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску
1992 року;

- договір № 11 не надавав підприємцю
ОСОБА_1 права передавати об'єкт оренди у
суборенду;

- 01.07.2006 рокупідприємець ОСОБА_1 та
товариство уклали додаткову угоду до
договору № 43, якою збільшили строк дії
суборенди на шість місяців - до 31.12.2006р.
та встановили розмір орендної плати - 30
000,00 грн. щомісяця.

- 01.07.2006р. підприємець ОСОБА_1
тапідприємець ОСОБА_2 укладено
додаткову угоду до Договору № 11, яка
передбачала право підприємця ОСОБА_1
передавати кран самохідний моделі
KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску 1992 року випуску в
суборенду за власним розсудом
(п.2.5,т.1,а.с. 21);

- товариство на момент звернення
підприємця ОСОБА_1 до господарського
суду з даним позовом кран самохідний
моделі KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску 1992 року
випуску йому не повернуло та
продовжувало ним користуватись ( 57-60).

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 05 жовтня 2009
року у справі № 6/2 встановлено, що
передумовою укладення договору
суборенди № 43 від 14 лютого 2006 року
міжОСОБА_1 (позивачем у справі) таТЗоВ ''
Кроно-Україна є договір оренди № 11 від
26 червня 2006 року укладеним між
позивачем та СПДФО ОСОБА_2

СПД ФО ОСОБА_2 в листі від 12 березня 2007
року чітко зазначає '' керуючись
умовами договору № 11 від 26.06.2006р., а
саме: п. 5.3.а,б повідомляю про розірвання
договору''. В листі від 14 березня 2007р.
СПДФО ОСОБА_2 ч і т к о зазначає дату
розірвання договору оренди № 11 саме з
12.03.07р. З змісту договору оренди № 11 від
26 червня 2006р. вбачається, що
орендодавець (СПДФО ОСОБА_2) має право
розірвати договір в односторонньому
порядку.

З матеріалів справи вбачається, що у
попередніх судових інстанціях в назві
третьої особи, яка не заявляє
самостійний вимог на стороні
відповідачівТзОВ '' Кроно-Україна '' та
ТОВ '' Кроно-Інвест Харків '' вказуються
різні прізвища і ініціали третьої
особи ( ОСОБА_2/а.с.47,54,55/, ФОП
ОСОБА_2/а.с.48-49/, ФОП ОСОБА_2/а.с.8,10,50,
57,58,61,66,67, 68-69,72-73,77,79-80/,ФОП ОСОБА_2/а.с.
50,51/, власник транспортного засобу
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_2 /а.с. 51/.

З матеріалів справи не вбачається, що
станом на 20.02.2014 року транспортний
засіб - кран самохідний моделі KRUPPKMK- 2025
DA53, випуску 1992 року колір - жовтий, об'єм
двигуна 5958 куб. см. шасі(рама) - НОМЕР_4,
переданий власником - (орендодавцем)
згідно до умов договору оперативної
оренди орендарю від 25 липня 2007 року (
який був укладений строком на т р и
роки з 25.07.07р. по двадцять п'яте липня
2010 року) та був переданий орендарю /
позивачу у даній справі/ по акту
приймання - передачі від 26.06.2006 року та
акту узгодження від 25.07.2007 року і
відповідно до пунктів 5.1-5.3 цього
договору по його закінченню був
повернутий орендодавцю /відповідачу у
справі/ - див. а. с. 99-100.

Судом встановлено, що в період 2007 по 2013
рік господарськими судами Харківської,
Львівської та Полтавських областей,
апеляційними та касаційними
інстанціями встановлено, що СПД
ф/о ОСОБА_2, ідентифікаційний номер
фізичної особи-платника податків та
інших обов'язкових платежів НОМЕР_2 у
різних судових інстанціях виступав, як
третя особа,яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів ( ТОВ ''Кроно-Інвест
Харків'' та ТОВ ''Кроно - Україна'') - див.
а.с. 47-94.

З поданих позивачем на вимогу суду
додаткових доказів ( заява з додатками
за вхід. № 2185 від 20.02.2014 року канцелярії
суду), а саме світлокопій листів: СПД-ФО
ОСОБА_2 на адресуСПД ФО ОСОБА_1 від 25.06.2007
року орендодавець запропонував
орендарю СПД ФО ОСОБА_1 два
альтернативних варіанти у зв'язку з
закінченням 26.06.2007 терміну дії договору
оперативної оренди № 11: в місячний
термін повернути кран, підписавши акти
прийому-передачі транспортного засобу,
передачу крану провести на території -
м. Кременчука, вул.. Молодіжна,1/2 - 26.07.2007
року; продовжити юридичні стосунки у
вигляді підписання нового договору з
урахуванням зміни суми оренди в
розмірі 15 тис. грн. - див. а.с. 118;

від 12.01.2009 року в якому СПД-ФО ОСОБА_2
зазначив, що до 15 жовтня 2009 року за
договором оперативної оренди
транспортного засобу від 25.07.2007 року
СПД ФО ОСОБА_1 не сплатив суму орендної
плати за ІІІ квартал яка на підставі п.
3.2 цього договору переховується на
розрахунковий рахунок або видається
готівкою - щоквартально до 15 числа
наступного за останнім місяцем
кварталу. На 01.01. 2009 року заборгованість
за ІІІ, ІУ квартал 2008 року складає 90 000
грн. В разі несвоєчасної погашення
заборгованості буде змушений
звернутися до господарського суду для
вирішення цього питання - див. а.с. 121.

В своїх пояснення від 14.07.2009 року
ОСОБА_2 визнає, що 25.07.2007 року ним було
підписано договір оперативної оренди
транспортного засобу з урахуванням
усіх недоліків та зауважень сторін.
Визначив, що договірні відносини з СПД
ФО ОСОБА_1 не розривались і існують по
даний час. Визначив необхідність
виконання договірних зобов'язань
вчасно, згідно п.п 3.1 та 3.2 договору
оперативної оренди транспортного
засобу від 25.07.2007 року - див. а. с. 119;

В Акті звірки взаємних розрахунків від
05.01.2008 року вказано, що станом на 01
січня 2008 року заборгованості за
договором оперативної оренди № 11 від
26.06.2006 року та за договором оренди від
25.07.2007 року немає. Сторони претензій
другу до друга не мають - /див. а. с. 120/;

В Акті звірки взаємних розрахунків
від 01.03. 2010 року вказано, що станом на
09.02.2010 року заборгованості за
договором оперативної оренди крану
самохідного моделі KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску
1992 року, шасі № НОМЕР_4, колір оранжевий
- становить 60 000 грн. - див. а. с. 122.;

З світлокопії свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
серія НОМЕР_5 видане 26.02.2003 року
вбачається, що державним реєстратором
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області М.А.
Шаблій здійснено включення до ЄДР
26.02.2003 року фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2
за номером запису 2 009157 - див. а.
с. 123.

Згідно електронного витягу (пошук
відомостей в ЄДР) відповідно до наказу
Міністерства юстиції України від
14.12.2012р. № 1846/5 вбачається, що прізвище,
ім'я по батькові фізичної особи
підприємця - ОСОБА_2 код КВЕД 45.20 дата
реєстрації 26.02.2003, дата запису 23.01.2007р.,
номер запису: 2 00 9157.

Місце знаходження реєстраційної
справи є реєстраційна служба
Кременчуцького міського управління
юстиції Полтавської області - а.с. 113-114..

Відповідно до ч.3 ст. 651 ЦК України, у
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Листами СПДФО ОСОБА_2 (орендодавець) від
12 березня 2007 року та від 14 березня 2007
року, адресованими орендарю - СПД ФО
ОСОБА_1 підтвердив ту обставину, що
договір оренди № 11 від 26 червня 2006 р.
розірвано відповідно до чинного
законодавства України.

Згідно з вимогами статті 35
Господарського процесуального кодексу
України, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські справи), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Судом встановлено, що за період з дня
укладення договір оперативної оренди
транспортного засобу №11 від 26.06.06р. по
день подання позову / за вхід. № 2944/13
від 09.12.2013 року / сторони в судовому
порядку ( в позовному провадженні ) до
господарського суду сторони не
зверталися до господарського суду про
розірвання договору оперативної
оренди транспортного засобу від 25
липня 2007 рок та повернення крану
самохідного (на колісному ходу) моделі
KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску 1992 року, шасі №
НОМЕР_4, колір оранжевий цей предмет
спору в судах не розглядався і рішень
по цьому предмету спору не приймалось.

Згідно із статтею 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Частиною 3
цієї ж статті визначено, що договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до статті 6 цьог8о Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до статті 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Законом можуть
бути передбачені особливості
укладення та виконання договору найму
(оренди).

Частина 1 статті 760 ЦК України
передбачає, що предметом договору
найму може бути річ, яка визначена
індивідуальними ознаками і яка
зберігає свій первісний вигляд при
неодноразовому використанні
(неспоживна річ).

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності до вимог статей 509-510,525,
526 Цивільного кодексу
Українизобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію /передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо/ або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор(ст.
509,ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України).
Зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
якщо строк виконання боржником
зобов'язання не встановлений, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час, а боржник повинен
виконати таке зобов'язання у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ст. 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України та ст. 202 Господарського
кодексу Українигосподарське
зобов'язання припиняється, зокрема,
виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищенаведене суд встановив,
що відповідно до умов договору
оперативної оренди транспортного
засобу від 25 липня 2007 року предметом
договору кран самохідний ( на колісному
ходу ) моделі KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску 1992
року, шасі № НОМЕР_4, колір оранжевий
який фізична особа-підприємець ОСОБА_2
(орендодавець) передавав (орендарю ) -
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у
оперативну оренду з оплатою у місяць
15000 /п'ятнадцять тисяч/грн.

Строком на т р и роки з 25.07.07р по
двадцять п'яте липня 2010 року.

Передача об'єкта оренди була здійснена
актом від 26.06.2006 року та акту
узгодження від 25.07.2007 року - див. а.с. 99-100.

Пунктом 5.2 договору від 27.07.2007 року
сторони передбачили, що даний договір
розірванню в односторонньому порядку
не підлягає.

Після закінчення терміну оренди за
даним договором орендар зобов'язаний
протягом 5 календарних днів повернути
орендує мий об'єкт орендодавцю за актом
приймання передачі / п. 5.3/.

Умовами пунктів 6.1-6.4 його сторони
передбачили , що в іншому, не
передбаченому цим договором, сторони
дотримуються чинного законодавства.
Спори з цього договору розглядаються у
встановленому законом порядку. У разі,
якщо з вини Орендаря виникли обставини,
які перешкоджають або роблять
неможливим повернення транспортного
засобу орендарем орендодавцю за цим
договором, орендар повинен
відшкодувати орендодавцю суму
вартості об'єкта. Зміни до договору
вносяться за взаємною згодою сторін
шляхом укладення додаткових угод.

В порушення вищевказаних пунктів
договору відповідач СПД ФО ОСОБА_2
01.04.07р. уклав договір оренди крана
самохідного моделі KRUPPKMK- 2025 DA53,1992 року
випускуз ТзОВ ''Кроно-Інвест-Харків''
правонаступником якого є ТзОВ''
Кроно-Україна''.

Факт надання послуг з оренди ТзОВ
''Кроно-Інвест-Харків''
правонаступником якого є ТзОВ''
Кроно-Україна''підтверджується актом
прийому-передачі транспортного засобу
від 01 квітня 2007 року, актом прийому
передачі наданих послуг за
користування даним транспортним
засобом від 31 травня 2007 р. та актом
прийому-передачі даного транспортного
засобу власнику від 01 червня 2007р.,
платіжним дорученням та повідомленням
обслуговуючого банку про сплату
обумовленої між сторонами суми за
даним договором оренди.

Ця обставина встановлено колегією
суддів, на підставі рішення
господарського суду Харківської
області від 19.06.2007р. № 24/96-07, залишеного
в силі Постановою ВГС України від
12.12.2007р.

Підтвердженням наявності
правовідносин щодо оренди даного
транспортного засобу виключно між
ТЗоВ '' Кроно-Україна '' та СПД ФО ОСОБА_2
за період з 01.04.2007 по 01.06.2007р., також
підтверджується актом
прийому-передачі від 01 червня 2007р.,
згідно з яким ТЗоВ ''Кроно-Україна''
повернуло транспортний засіб його
власнику.

Таким чином, відповідач СПД ФО ОСОБА_2
порушив умови договору оперативної
оренди транспортного засобу від 25
липня 2007 року і передавши як
орендодавець ще 26.06.2006 року цей
транспортний засіб згідно умов
оперативної оренди транспортного
засобу № 11 від 26 червня 2006 року по акту
прийому-передачі від 26 червня 2006 року
/див. а.с.8-11/ орендарю фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 по закінченню
цього договору ( пункт 5.1 ) один рік - з
двадцять шостого червня 2006 року по
двадцять шосте червня дві тисячі
сьомого року не прийнявши його від
орендаря.

В своїх листах від 25.06.2007 року та від
12.01.2009 року, поясненнях від 14.07.2009 року
та акті узгодження від 25.07.2007 року
підтвердив наявність правовідносин
між сторонами за договором оперативної
оренди транспортного засобу від 25
липня 2007 року - див. а.с. 99-100;117-122.

А фактично між СПД ФО ОСОБА_2 та ТзОВ
''Кроно-Інвест-Харків'' правонаступ
ником якого є ТзОВ''Кроно-Україна' в
період з 01.04.2007 року по 01 червня 2007 року
існували інші договірні відносини з
оренди спірного транспортного засобу.
Але об'єкт оренди відповідно до акту
прийому передачі від 26.06.2006 року та акту
узгодження від 25 червня 2007 року згідно
умов спірного договору по день
вирішення справи по суті знаходиться у
орендарю фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 / позивача у справі /.

Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи,які беруть участь
у справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду докази.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до приписів статті 129
Конституції України, статей 4, 41 - 44
Господарського кодексу України
основними засадами судочинства є:
законність, рівність учасників
судового процесу перед законом і судом,
забезпечення доведеності вини,
змагальність сторін та свобода в
надані ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Статями 32-38 Господарського кодексу
України визначено поняття і види
доказі та обов'язковість кожної
сторони довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідач незважаючи на неодноразове
відкладення розгляду справи не надав
відповідно до статей 32, 33-34,36,38 ГПК
України належних доказів і не
спростував обставини на які посилався
позивач, та не довів відсутність своєї
вини відповідно до статті 614 ЦК
України, як умови відповідальності.

Вирішуючи господарський спір суди
зобов'язані достеменно встановити сам
факт виконання договірних зобов'язань
оскільки з'ясування вказаних питань
має істотне значення для вирішення
спору на впливає на правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року № 6 ''Про судове рішення'' рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Згідно до ч.1 статті 4-7 ГПК України
судове рішення приймається за
результатами обговорення усіх
обставин справи, а ч.1 статті 43
названого Кодексу передбачено
всебічний, повний і об'єктивний розгляд
в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом .

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, які
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Згідно зі
статтею 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Після виходу з нарадчої кімнати суд
20.02.2014 року оголосив вступну та
резолютивну частини рішення яким
позовні вимоги задоволено повністю з
врахуванням поданої заяви за вхід. №
1496 від 06.02.2014 року /а.с.98/. Розірвати
договір оперативної оренди
транспортного засобу від 25 липня 2007
року з 01 червня 2007р., дати вказаної в
акті прийому-передачі згідно з яким
ТЗоВ ''Кроно-Україна'',
повернула кран самохідний (на
колісному ходу) моделі KRUPPKMK- 2025 DA53,
випуску 1992 року, шасі № НОМЕР_4, колір
оранжевий власнику - фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору в сумі 860 грн. 25
коп. при задоволені позову покласти на
відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставин справи в їх
сукупності, керуючись статтями 4 - 43, 45 -
47 ,22, 28, 32 - 35, 36, 38,43, 44, 49, 69, 75,77, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И
Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оперативної
оренди транспортного засобу від 25
липня 2007 року з 01 червня 2007р., дати
вказаної в акті прийому-передачі
згідно з яким ТЗоВ '' Кроно-Україна '',
повернула кран
самохідний (на колісному ходу) моделі
KRUPPKMK- 2025 DA53, випуску 1992 року, шасі №
НОМЕР_4, колір оранжевий власнику -
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2.

3. Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичній особі - підприємця
ОСОБА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 (АДРЕСА_2) на
користь суб'єкта підприємницької
діяльності фізичній особі - підприємця
ОСОБА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 (АДРЕСА_1)
витрати по сплаті судового збору сумі
860 грн. 25 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили

СУДДЯ
Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 27.02.2014р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.