ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.02.14р. Справа № 927/537/13

За позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Чернігів

до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приватбанк",

м. Дніпропетровськ в особі філії
"Чернігівське регіональне управління"
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приватбанк", м.
Чернігів

про про розірвання договорів,
забов'язання закрити банківські
рахунки та витребування майна

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - дов. №611 від
23.04.2013р., представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулась до господарського суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Приватбанк" в особі філії
"Чернігівське регіональне управління"
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приватбанк" про
розірвання Договору банківського
рахунку НОМЕР_2 від 14.03.2008р.;
зобов'язання відповідача закрити
банківські рахунки позивача НОМЕР_3 та
НОМЕР_4, а залишки коштів на цих
рахунках перерахувати на рахунок
позивача НОМЕР_5 в АТ "Ерсте Банк", м.
Київ, МФО 380009, код НОМЕР_1 та про
витребування майна, а саме зобов'язати
відповідача повернути позивачу
означене платіжне доручення № 1 від
18.10.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем ст.ст. 387, 651, 1075
Цивільного кодексу України.

30.05.2013р. подав заяву про уточнення п.5
прохальної частини позовної заяви без
зміни підстав і предмету позову, з
урахуванням поданої заяви позивач
просить суд задовольнити позовні
вимоги, а саме розірвати договір
банківського рахунку НОМЕР_2 від
14.03.2008р.; зобов'язати відповідача
закрити банківські рахунки позивача
НОМЕР_6 та НОМЕР_4, а залишки коштів на
рахунках перерахувати на рахунок
позивача рах. НОМЕР_5 в АТ "Ерсте Банк", м.
Київ, МФО 380009, код НОМЕР_1 та витребувати
у відповідача рухоме майно - невиконане
платіжне доручення № 1 від 18.10.2012р.
(а.с.33, 34).

Представник позивача підтримує
позовні вимоги.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог позивача
заперечує, в поданому письмовому у
відзиві на позовну заяву (а.с.186-193)
зазначає про те, що відповідно до п. 6.2.
договору банківського рахунку НОМЕР_2
від 14.03.2008р., договір може бути
розірваний за згодою сторін у випадку
закриття всіх відкритих рахунків або у
випадках, передбачених законодавством
або цим договором. Враховуючи, що
відповідачем не було отримано від
позивача письмової пропозиції щодо
розірвання договору договір не може
бути розірваний. Також вищезазначений
договір не може бути розірваний, з
підстави накладення арешту на рахунок
НОМЕР_6 ухвалою Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 14.01.13р. по справі № 175/146/13-ц,
та відсутністю відповідного рішення
суду про зняття арешту з коштів на
поточному рахунку НОМЕР_6.

Крім того, відповідач зазначає про
неможливість повернення платіжного
доручення № 1 від 18.10.2012р. позивачу, з
підстави незаконного вилучення його у
ПАТ "КБ "Приватбанк" чоловіком позивача
у справі ОСОБА_3 з приводу чого ПАТ "КБ
"Приватбанк" звертався з відповідною
заявою до Чернігівського міського
відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області, що
підтверджується постановою про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 24.10.12р. (а.с.69).

Відповідно до ст. 77 ГПК України, в
судовому засіданні, призначеному на
13.01.2014р. о 10:30 год. було оголошено
перерву до 29.01.2014р. о 10:30год.

10.02.2014р. позивачем подано письмову
заяву про зміну реквізитів, згідно якої
позивач просить суд вважати вірними
наступні реквізити Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1: ідентифікаційний
код НОМЕР_1, рахунок НОМЕР_7 в ПУАТ
„ФІДОБАНК", МФО 300175.

Представник відповідача в дане судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений судом
належним чином за адресою, зазначеною в
позовній заяві. Крім того, представник
відповідача був присутній в судовому
засіданні від 06.02.2014р., де його було
повідомлено про час і місце наступного
судового засідання, про що зроблено
відмітку в протоколі судового
засідання (а.с.205).

Представником відповідача подано
заяву від 12.02.2014р. про відкладення
розгляду справи в зв'язку з його
зайнятістю в іншому судовому процесі.

Суд не вбачає підстав для задоволення
зазначеної заяви, оскільки не вважає
причину неявки представника
відповідача в судове засідання
поважною.

Нез'явлення у судове засідання
представника відповідача за
викладених обставин не є перешкодою
для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану
справу по суті за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

За згодою представника позивача в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення
відповідно до ч.2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2008 року між Публічним
акціонерним товариством "Комерційний
банк "Приватбанк" в особі філії
"Чернігівське регіональне управління"
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приватбанк" (банк) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(клієнт) був укладений договір НОМЕР_2
банківського рахунку, відповідно до п.
1.1. якого банк відкриває клієнту
поточний (поточні) рахунок (рахунки) у
національній та іноземній валюті (у
тому числі картковий (карткові) та інші
рахунки зі спеціальним режимом
використання) та здійснює його (їх)
розрахункове та касове обслуговування
відповідно до чинного законодавства
України, нормативних актів
Національного банку України та умов
цього договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору від
14.03.2008р., за договором банківського
рахунку банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнту, грошові кошти, що йому
надходять, виконувати розпорядження
клієнта про перерахування і видачу
відповідних сум з рахунку та
здійснювати інші операції за рахунком
(рахунками) у порядку та на умовах,
передбачених цим договором.

Згідно ст. 1066 Цивільного кодексу
України, за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

01 жовтня 2012 року на поточний рахунок
позивача НОМЕР_6 надійшли кошти в сумі
530 698,73 грн., що підтверджується
належним чином завіреною копією
банківської виписки за період з 01.10.2012р.
по 22.10.2012р. в матеріалах справи (а.с.28).

18 жовтня 2012 року позивач вирішив
перерахувати кошти в сумі 530 600,00 грн. на
інший свій рахунок в АТ „Ерсте Банк" та
подав відповідачу платіжне доручення
№ 1 від Ш 0.12р. на суму 530600,00 грн. для
здійснення банківської операції, копія
платіжного доручення № 1 від 18.10.12р. з
відміткою філії Чернігівського
регіонального управління ПАТ
комерційного банка "Приватбанк" про
його прийняття надана позивачем до
матеріалів справи (а..с. 20).

Частиною 3 статті 1088 Цивільного кодексу
України передбачено, що банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Згідно п. 8.1. ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ грошей в
Україні", банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження. У разі
надходження розрахункового документа
клієнта до обслуговуючого банку після
закінчення операційного часу банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в цьому
розрахунковому документі, не пізніше
наступного робочого дня. Банки та їх
клієнти мають право передбачати в
договорах інші, ніж встановлені в
абзацах першому та другому цього
пункту, строки виконання доручень
клієнтів.

Відповідно до п. 2.1.5. Договору від
14.03.2008р., банк бере на себе зобов'язання
виконувати доручення клієнта, що
міститься в розрахунковому документі,
у строки: у день його надходження, якщо
документ надійшов протягом
операційного часу; не пізніше
наступного робочого дня, якщо документ
надійшов після закінчення
операційного часу. Тривалість
операційного та післяопераційного
часу встановлюється згідно з
регламентом роботи банку.

Згідно п.п. 22.6., 22.7. ст. 22 Закону України
"Про платіжні системи та переказ грошей
в Україні", обслуговуючий платника банк
у розрахунковому документі
зобов'язаний перевірити відповідність
номера рахунка платника та коду
юридичної особи (відокремленого
підрозділу юридичної особи) згідно з
Єдиним державним реєстром підприємств
та організацій України/ реєстраційним
(обліковим) номером платника
податків/реєстраційним номером
облікової картки платника податків -
фізичної особи і приймати цей документ
лише в разі їх збігу. Крім цього,
обслуговуючий платника банк перевіряє
повноту, цілісність і достовірність
цього розрахункового документа в
порядку, встановленому
нормативно-правовими актами
Національного банку України. У разі
недотримання зазначених вимог
відповідальність за шкоду, заподіяну
платнику, покладається на банк, що
обслуговує платника. У разі відмови з
будь-яких причин у прийнятті
розрахункового документа банк має
повернути його ініціатору не пізніше
наступного операційного дня банку із
зазначенням причини повернення.

Відповідно до Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України 21.01.2004 №22 (далі -
інструкція № 22), розрахункові
документи складаються на бланках,
форми яких наведені/ в додатках до цієї
Інструкції. Реквізити розрахункових
документів за цими формами
заповнюються згідно з вимогами додатка
8 до цієї Інструкції та відповідних її
глав ( п.2.1). Розрахунковий документ (за
винятком розрахункового чека)
виписується в кількості примірників,
потрібних для всіх учасників
безготівкових розрахунків (п.2.6), банк
платника на всіх примірниках прийнятих
розрахункових документів обов'язково
заповнює реквізити "Дата
надходження" і "Дата виконання",
засвідчуючи їх підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку (п.2.14).

Додатком 2 до цієї інструкції № 22
затверджена форма платіжного
доручення, в правому кутку зазначеного
документу, у відповідності до п.50
«Указівок щодо заповнення реквізитів
розрахункових документів на паперових
носіях» (додаток 8 Інструкції № 22),
обов'язково зазначаються число, місяць
та рік надходження /отримання банком
платника розрахункового документа:
цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число І
зазначається цифрами ДД, місяць словом
і рік - цифрами РРРР, які засвідчуються
підписом відповідального виконавця
та відбитком штампа банку.

В разі відмови банку від виконання
платіжного доручення, згідно вимог п.2.15
- 2.17 Інструкції № 22, банк, повертаючи
розрахунковий документ у день його
надходження, має зробити на його
зворотному боці напис про причину
повернення документа без виконання (з
обов'язковим посиланням на статтю
закону України, відповідно до якої
розрахунковий документ не може бути
виконано, або/та главу/пункт
нормативно-правового акта
Національного банку, який порушено) та
зазначити дату його повернення (це
засвідчується підписами
відповідального виконавця і
працівника, на якого покладено функції
контролера, та відбитком штампа банку).

Позивачем надано до матеріалів справи
копію свого примірника платіжного
доручення встановленої форми за № 1 від
18.10.12р. на суму 530600,00 гри., на якому, у
відповідності до вимог Інструкції № 22,
у правому кутку зазначено дату
отримання цього доручення 18.10.2012р.
філією Чернігівського регіонального
управління ПАТ комерційного банка
"Приватбанк", що засвідчено підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку (а.с.20).

Згідно вимог ст.34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Таким чином, належним
доказом в матеріалах справи
підтверджено отримання філією
Чернігівського регіонального
управління ПАТ комерційного банка
"Приватбанк" платіжного доручення № 1
від 18.10.12р. Відповідачем належними
доказами зазначений факт не
спростований.

Відповідач, в порушення
вищевикладеного чинного законодавства
України та п. 1.2, 2.1.5 Договору від
14.03.2008р., кошти в сумі 530600,00 грн.,
зазначені в платіжному дорученні № 1
від 18.10.2012р. на рахунок позивача в
іншому банку, не перерахував,
вищезазначене платіжне доручення
не виконав, про . причини невиконання
банком (відповідачем) доручення
клієнта (позивача) - не повідомив.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи та не заперечується сторонами,
станом на 18.10.2012 року рахунки позивача
не були арештовані, а тому, підстави для
невиконання платіжного доручення № 1
від 18.10.12р. у банку були відсутні

У відповідності зі ст. 193
Господарського кодексу України та
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1, ч. З ст. 1075 Цивільного
кодексу України, договір банківського
рахунка розривається за заявою клієнта
у будь-який час. Залишок грошових
коштів на рахунку видається клієнтові
або за його вказівкою перераховується
на інший рахунок в строки і в порядку,
встановлені банківськими правилами.

Згідно п. 6.4. Договору від 14.03.2008р.,
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї зі сторін у разі порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених цим договором
або законом.

Враховуючи все вищезазначене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог про
розірвання договору банківського
рахунку № СКОЇШ від 14.03.2008р., який
укладений між ФОП ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством „Комерційний
банк „Приватбанк" в особі
Чернігівського РУ Приватбанку.

Доводи відповідача про те, що позивач
не звертався до відповідача з
пропозицією щодо розірвання договору
висновків суду не спростовують,
оскільки позивач не позбавлений права
звертатись до суду з такою вимогою на
підставі як вищезазначеного
законодавства України, такі згідно п.6.4
Договору від 14.03.2008р.

Позивач 17.01.2013р. надіслав відповідачу
заяви про закриття поточного рахунку
НОМЕР_6 та картонного рахунку НОМЕР_4
від 16.01.13р. з вимогою перерахувати
залишок коштів на рахунок НОМЕР_5,
відкритий у ПАТ "Ерсте Банк" у м. Києві,
МФО 380009. Заяви заповнені на бланках
відповідача та були направлені
відповідачу рекомендованою поштою з
повідомленням супровідним листом від
17.01.2013р. на адресу 14000, м. Чернігів, вул.
Серьожнікова, 6, що підтверджується
належним чином завіреними копіями
поштової квитанції від 17.01.13р.,
поштового опису від 17.01.13р. та поштовими
повідомленнями про отримання заяв
відповідачем (а.с.21-26). Крім того, 21 січня
2013 року позивачем було сплачено
відповідачу комісію за закриття
поточних рахунків ФОП ОСОБА_1 в сумі 240,00
грн., що підтверджується належним чином
завіреною копією платіжного доручення
№ 9060 від 21.01.13р. (а.с. 27).

Згідно п. 6.4. Договору від 14.03.2008р., банк
має право в установленому
законодавством порядку закрити
рахунок (рахунки) за заявою клієнта та в
інших випадках, передбачених чинним
законодавством.

Відповідно до п.20.1 Інструкції про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземнихвалютах, затвердженою
постановою Правління Національного
банку України 12.11.203р. № 492 (далі -
Інструкція № 492), поточні рахунки
клієнтів банків закриваються на
підставі заяви клієнта та на інших
підставах, передбачених
законодавством України або договором
між банком і клієнтом. Згідно п.
20.5.Інструкції № 492, закриття поточного
рахунку за бажанням клієнта
здійснюється на підставі його заяви
про закриття поточного рахунку,
складеної в довільній формі із
зазначенням таких обов'язкових
реквізитів: найменування банку;
найменування (прізвища, ім'я, по
батькові), коду за ЄДРПОУ
(реєстраційного номера облікової
картки) власника рахунку;номера
рахунку, який закривається; дати
складання заяви. Заява про закриття
поточного рахунку фізичної особи, у
тому числі фізичної особи-підприємця,
підписується власником рахунку або
уповноваженою ним особою. Заява про
закриття поточного рахунку фізичної
особи-підприємця засвідчується
відбитком печатки (за наявності).
Згідно п. 20.6.Інструкції № 492, банк за
наявності коштів на поточному рахунку,
який закривається на підставі заяви
клієнта, здійснює завершальні операції
за рахунком з виконання платіжних
вимог на примусове списання (стягнення)
коштів, виплати коштів готівкою,
перерахування залишку коштів згідно з
дорученням клієнта тощо. Датою
закриття поточного рахунку вважається
наступний після проведення останньої
операції за цим рахунком день. Якщо на
поточному рахунку власника немає
залишку коштів, а заява подана в
операційний час банку, то датою
закриття поточного рахунку є день
отримання банком цієї заяви. У заяві
про закриття поточного рахунку
(паперовій копії заяви в електронній
формі) головний бухгалтер банку або
інша уповноважена особа банку зазначає
дату та час отримання заяви, дату
закриття рахунку та засвідчує це
своїм підписом. Заява про закриття
поточного рахунку зберігається в
справі з юридичного оформлення
рахунку. У день закриття поточного
рахунку банк зобов'язаний видати
клієнту довідку про закриття рахунку.

Відповідачем заяви позивача про
закриття його поточних рахунків та
перерахування коштів на інший рахунок
позивача в_ПАТ "Ерсте Банк" м. Киів не
були виконані, в зв'язку з чим позивач
був змушений звернутись до суду з
позовом.

Станом на час розгляду справи,
відповідачем вимоги позивача не
виконані, залишки грошових коштів на
рахунок, в іншому банку не переведено,
що підтверджується належним чином
завіреними копіями банківських
виписок від 20.03.13р. та за періоди з
05.02.11р. по 11.06.13р., з 05.02.2011р. по 06.01.2014р.,
згідно яких на рахунку позивача НОМЕР_6
знаходяться кошти в розмірі 531000,00 грн.
(а.с.29, 81-83, 194-196).

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача, що рахунки позивача
неможливо закрити та залишки коштів
перерахувати на інший рахунок,
зазначений позивачем тому, що ухвалою
Дніпропетровського районного суду від
14.01.13р. у справі № 175/146/13-ц було
накладено арешт на кошти на рахунку №
774.

На запит господарського суду від
20.12.2013р. № 927/537/162593/13 Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області надав копії ухвали
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 14.01.2013р.
по справі № 175/146/13-ц, якою було
накладено арешт на грошові кошти, що
належать Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 та обліковуються на рахунку
НОМЕР_6 в Чернігівському РУ ПАТ КБ
„Приватбанк", та ухвали апеляційного
суду Дніпропетровської області
02.09.2013р., якою ухвала
Дніпропетровського районного суду
була скасована.

Тобто, станом на час розгляду справи
підстави для невиконання заяви
позивача про закриття рахунків та
перерахування залишків коштів на інший
зазначений ним рахунок у відповідача
відсутні.

Відтак, суд доходить висновку, що
позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідача закрити банківські
рахунки позивача НОМЕР_6 та НОМЕР_4, а
залишки коштів на цих рахунках
перерахувати на рахунок позивача в
іншому банку є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги подану 10.02.2014р.
позивачем письмову заяву про зміну
реквізитів, суд вважає необхідним
зобов'язати банк перерахувати залишок
коштів, що знаходяться на банківських
рахунках позивача НОМЕР_6 та НОМЕР_4, на
наступні реквізити Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1: ідентифікаційний
код НОМЕР_1, рахунок НОМЕР_7 в ПУАТ
„ФІДОБАНК", МФО 300175.

Також позивач просить суд витребувати
у відповідача рухоме майно, а саме
невиконане відповідачем платіжне
доручення № 1 від 18.10.2012р.

Згідно приписів ч. 1 ст. 190 Цивільного
кодексу України, майном як особливим
об'єктом вважаються окрема річ,
сукупність речей, а також майнові права
та обов'язки.

Відповідно до вимог ст.179 Цивільного
кодексу України, річчю є предмет
матеріального світу, щодо якого можуть
виникати цивільні права та обов'язки,
при цьому, згідно ч.2 ст. 181 цього
кодексу, рухомими речами є речі, які
можна вільно переміщувати у просторі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Цивільного кодексу
України, річ є визначеною
індивідуальними ознаками, якщо вона
наділена тільки їй властивими
ознаками, що вирізняють її з-поміж
інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її. Речі, визначені
індивідуальними ознаками, є
незамінними.

Платіжне доручення № 1 від 18.10.2012р., яке
є предметом спору, відповідає всім
ознакам рухомого індивідуально
визначеного майна, яке належить
позивачу.

Згідно ст. 387 Цивільного кодексу
України, власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

За поясненням відповідача, ПАТ КБ
"Приватбанк" був позбавлений
можливості виконати або у випадках,
передбачених п. 2.5. Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті повернути ФРП
ОСОБА_1 платіжне доручення № 1 від
18.10.2012р. без виконання, оскільки у день
його подання до банку це платіжне
доручення було незаконно вилучене у
ПАТ "КБ "Приватбанк" чоловіком позивача
ОСОБА_3, з приводу чого ПАТ "КБ
„Приватбанк" звертався з відповідною
заявою до Чернігівського міського
відділу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області.

Викладені відповідачем факти
підтверджено винесеною
оперуповноваженим сектором ДСБЕЗ ЧМВ
УМВС України в Чернігівській області
капітаном міліції Климішою Л.С.
постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 24.10.2012р. (а.с.69),
відповідно до якої опитаний чоловік та
представник ОСОБА_1 гр. ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає в АДРЕСА_1
пояснив, що в кінці робочого дня
18.10.2013р., коли він забрав свої документи
зі столу керівника Головного
відділення філії "Чернігівське РУ" ПАТ
КБ "Приватбанк" Белоусової Ю.С.,то
випадково забрав і платіжне доручення
№ 1 від 18.10.2012р., наступного дня він
намагався їх повернути, але їх не
прийняли.

Враховуючи викладені вище обставини,
господарський суд відмовляє позивачу в
задоволенні цієї вимоги., оскільки
матеріали справи свідчать про
відсутність платіжного доручення № 1
від 18.10.2012р. у відповідача.

Не підлягає задоволенню також вимога
про витребування у відповідача
завіреної виписки по банківських
рахунках НОМЕР_6 та НОМЕР_4 станом на
дату розгляду справи, як така, що не
відповідає спсобам захисту права
визначеним ст. 16 Цивільного кодексу
України.

Крім того, під час розгляду справи
судом встановлено, що позивачем
невірно сплачено судовий збір, а саме:
згідно зі ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" за подачу до
господарського суду позову
немайнового характеру сплачується
судовий збір в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати, яка на
час звернення позивача до суду
складала 1 147,00 грн.

Відповідно до п. 2.11.Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практикі
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" № 7 від
21.02.2013р., якщо в позовній заяві об'єднано
дві або більше вимог немайнового
характеру, пов''язаних між собою
підставами виникнення або поданими
доказами, судовий збір сплачується
окремо з кожної вимоги.

В позовній заяві ФОП ОСОБА_1 об'єднано 4
позовні вимоги немайнового характеру,
тобто вона мала сплатити 1 147,00 грн. х 4 = 4
588,00 грн судового сбору.

Судовий збір позивачем сплачено у
сумі 4014,50грн. (4 588,00грн. - 4 014,50грн.).
Тобто недоплачено 573,50грн. судового
сбору, які підлягають стягненню з
позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, в разі
часткового задоволення позоу судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача пропорційно до задоволеих
вимог. З урахуванням задоволення двох
із чотирьох позовних вимог з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача судовий збір в
розмірі 2 294,00грн.

Керуючись ст.ст. 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Розірвати договір банківського руху
НОМЕР_2 від 14.03.2008р., укладений між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
та Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) в особі
Філії "Чернігівське регіональне
управління" Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Приватбанк" (14000, м. Чернігів, вул.
Серьожнікова, 6, ).

2. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) в особі Філії "Чернігівське
регіональне управління" Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приватбанк" (14000, м. Чернігів, вул.
Серьожнікова, 6, ) -
закрити банківські рахунки Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) НОМЕР_6 та
НОМЕР_4), - а залишки коштів на цих
рахунках перерахувати Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
рахунок НОМЕР_7 в ПУАТ „ФІДОБАНК", МФО
300175.

Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) в особі Філії "Чернігівське
регіональне управління" Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Приватбанк" (14000, м. Чернігів, вул.
Серьожнікова, 6, ) на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рахунок НОМЕР_5 в АТ
"Ерсте Банк", м. Київ, МФО 380009,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) 2 294,00грн..
- судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Державного бюджету
України в особі управління Державної
казначейської Служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, код
ЄДРПОУ 379 892 69, рахунок 312 142 067 830 05 Банк
одержувача: ГУДКУ у Дніпропетровській
області (Головне управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, код банку
за ), МФО 805012, КБКД 220 300 01)
573,50 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до ст.84
ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

18.02.2014р.

Суддя В.Г. Бєлік