КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р. Справа№ 910/24660/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Вершути
О.П.

за участю представників:

від позивача - Фрідман О.О.

від відповідача - не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Компанії «HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD» на
ухвалу Господарського суду м, Києва
від 13.01.2014 року (суддя Босий В.П.)

за позовом Компанії «HUAWEI TECH.
INVESTMENT CO., LTD»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Телесистеми
України»

про стягнення грошових
коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ТОВ «Телесистеми України»
звернувся до Господарського суду міста
Києва із заявою про скасування заходів
забезпечення позову

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.01.2014 року заява була
задоволена. Заходи забезпечення позову
вжиті ухвалою Господарського суду
міста Києва від 19.12.2013 року були
скасовані.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій вказує, що
ухвалу прийнято з порушенням норм
процесуального права, а тому просить
ухвалу скасувати та прийняти нову, якою
заяву про зміну способу та порядку
виконання рішення суду задовольнити.

Ухвалою суду від 17.02.2014 року прийнято до
провадження апеляційну скаргу та
призначено її розгляд на 25.02.2014 року.

В судове засідання з`явився
представник позивача та надав усні
пояснення стосовно апеляційної скарги.

Представники відповідача в судове
засідання не з`явився, про день та час
слухання справи повідомлені належним
чином, причини неявки суду не
повідомили.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні матеріали
справи, встановив наступне:

Позивач, Компанія «HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD»
звернулась до Господарського суду
міста Києва з позовом до ТОВ
«Телесистеми України» про стягнення
грошових коштів.

Одночасно із позовом, позивач подав
заяву про вжиття заходів забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
майно та грошові кошти відповідача в
межах суми 20683752,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.12.2013 року заява була
задоволена частково, накладено арешт
на грошові кошти відповідача в межах
суми 20683752,52 грн.

25.12.2013 року відповідач звернувся до
Господарського суду міста Києва із
клопотанням про скасування заходів
забезпечення позову, мотивуючи це тим,
що ТОВ «Телесистеми України» є
активним суб`єктом господарювання,
накладений арешт на грошові кошти,
фактично позбавляє останнього
виконати грошові зобов`язання
належним чином.

Статтею 68 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що питання про скасування
забезпечення позову вирішується
господарським судом, що розглядає
справу, із зазначенням про це в рішенні
чи ухвалі.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011 року «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» враховуючи, що
забезпечення позову застосовується як
гарантія задоволення законних вимог
позивача, господарський суд не повинен
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання, за винятком випадків, коли
потреба у забезпеченні позову з тих чи
інших причин відпала або змінились
певні обставини, що спричинили
застосування заходів забезпечення
позову, або забезпечення позову
перешкоджає належному виконанню
судового рішення. Питання про
скасування заходів до забезпечення
позову може бути розглянуто
господарським судом без виклику сторін
та інших учасників судового процесу.

Абзацом 2, 4 п.3 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 року «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» визначено, що достатньо
обґрунтованим для забезпечення позову
є підтверджена доказами наявність
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного виду
забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Враховуючи обґрунтування надане
представником відповідача у
клопотанні про скасування заходів до
забезпечення позову, а саме те, що
діяльністю ТОВ «Телесистеми України» є
надання телекомунікаційних послуг, з
метою реалізації яких відповідачу
необхідно виконувати ряд взятих на
себе зобов`язань, а також те, що обрані
судом заходи до забезпечення позову у
вигляді накладення арешту на грошові
кошти призвели до обмеження
відповідача у здійсненні його
господарської діяльності, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про можливість
скасування раніше вжиті ухвалою
Господарського суду міста Києва від
19.12.2013 року заходів до забезпечення
позову.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Враховуючи вище зазначене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції дане питання вирішено
всебічно та повно, ухвала винесена з
дотриманням норм процесуального права
є законною та обґрунтованою, а отже
апеляційна скарга Компанії «HUAWEI TECH.
INVESTMENT CO., LTD не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга
Компанії «HUAWEI TECH. INVESTMENT CO., LTD»
залишається без задоволення, судові
витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Компанії «HUAWEI TECH.
INVESTMENT CO., LTD» залишити без задоволення,
ухвалу Господарського суду м. Києва
від 13.01.2014 року у справі № 910/24660/13- без
змін.

Матеріали справи № 910/24660/13 повернути до
Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
В.В. Шапран

Судді
В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов