м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 5011-66/8890-2012 11.02.14
За позовом прокурора Подільського
району міста Києва в інтересах держави
в особі Державної екологічної
інспекції у м. Києві
до Публічного акціонерного товариства
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
про стягнення грошових коштів
Головуючий суддя Котков О.В.
Суддя Босий В.П.
Суддя Івченко
У засіданні брали участь:
від прокуратури: Степаненко К.Ю. (за
від позивача: Кульчіцька О.М.
(представник за довіреністю);
від відповідача та третьої особи: не
В судовому засіданні 11 лютого 2014
року, відповідно до положень
ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
В липні 2012 року прокурор Подільського
району міста Києва (процесуальний
позивач або заявник) в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у м. Києві (позивач)
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовною заявою № 74/12
від 05.07.2012р. до Публічного акціонерного
товариства "Квазар" (відповідач), за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
м. Києві, в якій просив стягнути на
користь Державної екологічної
інспекції у м. Києві з Публічного
акціонерного товариства "Квазар"
грошові кошти в розмірі 3 246 012,44 грн. за
здійснення спеціального
водокористування з підземних вод без
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.09.2012р. у справі № 5011-66/8890-2012,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 13.06.2013р., позов
задоволено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 05.08.2013р. по справі
№ 5011-66/8890-2012 касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Квазар" - задоволено частково,
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13.06.2013р. та
рішення Господарського суду міста
Києва від 20.09.2012р. у справі № 5011-66/8890-2012 -
скасовано, справу № 5011-66/8890-2012
направлено на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням № 04-1/497 від 08.08.2013р., у
зв'язку з поверненням Вищим
господарським судом України справи №
5011-66/8890-2012 до Господарського суду міста
Києва, призначено повторний
автоматичний розподіл справи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.08.2013 року справу № 5011-66/8890-2012
прийнято до провадження та порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 05.09.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.09.2013 року розгляд справи, у
зв'язку з неявкою представників
відповідача та третьої особи було
відкладено до 01.10.2013р.

01 жовтня 2013 року судом ухвалено
призначити розгляд даної справи у
колегіальному складі суддів, у зв'язку
з чим було відкладено розгляд справи
для призначення колегіального складу
розгляду справи на дату, яка буде
визначена ухвалою про прийняття справи
до провадження колегією суддів,
призначеною у відповідності до ст. 2-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розпорядженням від 01.10.2013р. Голови
Господарського суду міста Києва
передано справу № 5011-66/8890-2012 за позовом
Прокурора Подільського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у м.
Києві до Публічного акціонерного
товариства "Квазар", третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві про
стягнення 3 246 012,44 грн. за здійснення
спеціального водокористування з
підземних вод без дозволу для
розгляду колегії суддів у складі:
головуючий суддя Котков О.В.; суддя
Спичак О.М.; суддя Цюкало Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.10.2013 року справу № 5011-66/8890-2012
прийнято до провадження колегії суддів
у складі: головуючий суддя Котков О.В.;
суддя Спичак О.М.; суддя Цюкало Ю.В.,
розгляд справи призначено на 12.11.2013
року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.11.2013 року розгляд справи, у
зв'язку з неявкою представників
позивача, відповідача та третьої особи
було відкладено до 03.12.2013р.

Розпорядженням від 03.12.2013р. Голови
Господарського суду міста Києва
передано справу № 5011-66/8890-2012 за позовом
Прокурора Подільського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у м.
Києві до Публічного акціонерного
товариства "Квазар", третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві про
стягнення 3 246 012,44 грн. за здійснення
спеціального водокористування з
підземних вод без дозволу для
розгляду колегії суддів у складі:
головуючий суддя Котков О.В.; суддя
Босий В.П.; суддя Спичак О.М., у зв'язку із
перебуванням судді Цюкало Ю.В. на
лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 року справу № 5011-66/8890-2012
прийнято до провадження колегії суддів
у складі: головуючий суддя Котков О.В.;
суддя Босий В.П.; суддя Спичак О.М.,
розгляд справи призначено на 14.01.2014
року.

Розпорядженням від 14.01.2014р. Голови
Господарського суду міста Києва
передано справу № 5011-66/8890-2012 за позовом
Прокурора Подільського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у м.
Києві до Публічного акціонерного
товариства "Квазар", третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Державне
управління охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві про
стягнення 3 246 012,44 грн. за здійснення
спеціального водокористування з
підземних вод без дозволу для
розгляду колегії суддів у складі:
головуючий суддя Котков О.В.; суддя
Босий В.П.; суддя Івченко А.М., у зв'язку
із перебуванням судді Спичака О.М. у
відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 року справу № 5011-66/8890-2012
прийнято до провадження колегією
суддів, призначено розгляд вказаної
справи на 11.02.2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвал
суду не виконав, 11.02.2014р. через
канцелярію суду подав клопотання, в
якому просив розгляду справи відкласти
у зв'язку із неможливістю направлення в
судове засідання його представника.

Судом в задоволенні клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи відмовлено з огляду на наступне.

По-перше, відповідачем не надано жодних
доказів на підтвердження наведених в
клопотанні обставин щодо неможливості
направлення його уповноваженого
представника в судове засідання.

По-друге, відповідач не позбавлений
можливості на підставі ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України та ст. 244 Цивільного кодексу
України уповноважити будь-яку особу
для представництва власних інтересів.

Крім того, ухвала Господарського суду
міста Києва від 14.01.2014р. була отримана
представником відповідача 20.01.2014р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення № 01 1.

Таким чином, відповідач був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи та мав майже 3 тижні для
підготовки до участі у судовому
засіданні, зокрема для залучення
кваліфікованої особи на представлення
власних інтересів в суді.

Відтак, суд приходить до висновку, що
відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до підпункту 3.9.2. пункту 3
постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від 26
грудня 2011 року N 18 у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
прокуратури та позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2010 року Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в м. Києві було видано
відповідачу Дозвіл на спеціальне
водокористування № УКР-461-Кіє
терміном дії з 01.07.2010 року до 31.10.2011 року.
Дозвіл видано щодо водного об'єкту:
підземні води - три артезіанські
свердловини, 60//Чер.Днепр.

Процесуальний позивач зазначає, що
28.04.2012 року державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища міста Києва проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог природоохоронного законодавства
ПАТ ,,Квазар", за результатами якої
складено акт б/н від 28.04.2012 року.

Перевіркою встановлено, що термін дії
Дозволу на спеціальне
водокористування № УКР-461-Кіє
від 01.07.2010 року вичерпано 31.10.2011 року,
дію дозволу подовжено 07.03.2012 року,
тобто, ПАТ ,,Квазар" в період з 01.11.2011
року по 07.03.2012 року самовільно
здійснювало використання підземних
прісних вод за відсутності дозволу на
спеціальне водокористування, чим
порушило вимоги ст.ст. 44, 48, 49, 110 Водного
кодексу України.

Заявник вказує, що внаслідок
самовільного здійснення відповідачем
використання підземних прісних вод за
відсутності дозволу на спеціальне
водокористування останнім заподіяно
державі збитків на суму 3246012,44 грн.

З викладеними процесуальним позивачем
в позовній заяві твердженнями
відповідач не погоджується та у своєму
відзиві вказав, що в період з серпня по
грудень 2011 року тричі звертався до
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
м. Києві, та у встановлені
законодавством строки відповідей не
отримував, що свідчить про те, що в
період з 01.11.2011 року до 07.03.2012 року
відповідач здійснював спеціальне
водокористування згідно принципу
мовчазної згоди, а тому, за
переконанням відповідача, підстав для
настання цивільно-правової
відповідальності за самовільне
використання води у ПАТ «Квазар»
відсутні, у зв'язку із чим відповідач
просить суд відмовити в задоволенні
позову у повному обсязі.

Частиною 1 статті 11112 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що вказівки, що містяться
у постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи.

На виконання викладених Вищим
господарським судом України в
постанові від 05.08.2013р. по справі №
5011-66/8890-2012 вказівок, ухвалою від 09.08.2013р.
Господарським судом міста Києва було
зобов'язано учасників судового процесу
надати суду письмові пояснення по
справі щодо заявлених вимог та
заперечень з урахуванням вказівок, що
містяться у постанові Вищого
господарського суду України від
05.08.2013р. у справі № 5011-66/8890-2012.

06 вересня та 01 жовтня 2013 року від
позивача та відповідача відповідно
надійшли письмові пояснень по справі №
5011-66/8890-2012, які долучено судом до
матеріалів справи.

Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вже було встановлено судом, 01 липня
2010 року Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
м. Києві було видано відповідачу Дозвіл
на спеціальне водокористування №
УКР-461-Кіє терміном дії з 01.07.2010 року до
31.10.2011 року. Дозвіл видано щодо водного
об'єкту: підземні води - три
артезіанські свердловини, 60//Чер.Днепр
(копія дозволу в справі). Зі змісту
вказаного дозволу слідує, що
найменування і місцезнаходження
водозабірних підпірних споруд і
випусків стічних вод (для підземних
джерел вказується глибина і
продуктивність свердловин):
Артсвердловини розташовані на
території підприємства, артсвердл. № 5:
глибина - 302,0 м, продукт. - м3/год,
артсвердл. № 6: глибина - 302,0 м, продукт. -
40,0 м3/год, артсвердл. № 7: глибина - 315 м,
продукт. - 40,0 м3/год.

Матеріали справи свідчать, що 28.04.2012
року державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
міста Києва відповідно до вимог ст.ст.
15, 20, 35 Закону України „Про охорону
навколишнього природного середовища",
на вимогу Прокуратури Подільського
району міста Києва від 12.04.2012 року,
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства ПАТ ,,Квазар", за
результатами якої складено
відповідний акт б/н перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства від 28.04.2012 року (копія
акту в справі).

Відповідно до зазначеного акту
перевірки встановлено, що термін дії
дозволу на спеціальне
водокористування № УКР-461-Кіє від 01.07.2010
року вичерпано 31.10.2011 року, дію дозволу
подовжено 07.03.2012 року, та, таким чином,
ПАТ ,,Квазар" в період з 01.11.2011 року по
07.03.2012 року самовільно здійснювало
використання підземних прісних вод за
відсутності дозволу на спеціальне
водокористування, чи порушило
ст.ст. 44, 48, 49, 110 Водного кодексу
України.

В акті перевірки зафіксовано, що згідно
журналу ПОД-11 ПАТ ,,Квазар" самовільно
без дозволу на спеціальне
водокористування, в порушення ст.ст. 44,
48, 49, 110 Водного кодексу України, із
підземних джерел забрано прісної води:
зі свердловини № 7: з 07.11.2011 року по
08.12.2011 року - 5 571 куб.м., з 08.12.2011 року по
09.01.2012 року - 15 360 куб.м., з 09.01.2012 року по
07.02.2012 року - 17 272 куб.м., з 07.02.2012 року по
07.03.2012 року - 20 348 куб.м., зі свердловини №
5: з 08.11.2011 року по 08.12.2011 року - 13 840 куб.м.,
а всього 72 391 куб.м.

18.08.2011 року, 01.11.2011 року, 01.12.2011 року,
30.01.2012 року відповідач звертався до
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
м. Києві з заявами про видачу Дозволу
на спеціальне водокористування щодо
об'єкту: підземні води з трьох
артезіанських свердловин.

Листами від 13.10.2011 року, 24.11.2011 року,
24.01.2012 року, 01.02.2012 року Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві було
відмовлено відповідачу у видачі
дозволу на спеціальне
водокористування. Такі відмови були
вмотивовані тим, що подані
відповідачем документи підлягають
доопрацюванню у зв'язку з низкою
виявлених недоліків (копії документів
в справі).

За результатами розгляду заяви
відповідача від 02.03.2012 року, Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві 07.03.2012
року було видано Публічному
акціонерному товариству ,,Квазар"
дозвіл на спеціальне водокористування
№ УКР-461-Кіє терміном дії з 07.03.2012 року
до 07.03.2015 року. Дозвіл видано щодо
водного об'єкту: підземні води - три
існуючі артезіанські свердловини,
60//Чер.Днепр. (копія дозволу в справі)

Державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
міста Києва відповідно до Методики
розрахунку розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону і
раціональне використання водних
ресурсів", затвердженої наказом
Мінприроди України від 20.07.2009 року № 389,
зареєстрованої в Мін'юсті від 14.08.2009
року за № 767/16783, було виконано
розрахунок розміру збитків, заподіяних
державі ПАТ ,,Квазар" внаслідок
самовільного забору підземних вод на
госппобутові потреби, відповідно до
якого загальна сума заподіяних
відповідачем державі збитків
становить 3 246 012,44 грн. (копія
розрахунку в справі).

Статтею 6 Водного кодексу України
передбачено, що водні об'єкти є
виключною власністю народу України,
який здійснює право власності на води
через місцеві Ради народних депутатів.
Місцеві Ради несуть відповідальність
за стан навколишнього природного
середовища на своїй території і в межах
своєї компетенції, здійснюють контроль
за додержанням законодавства про
охорону навколишнього середовища,
координують діяльність відповідних
спеціально уповноважених державних
органів управління в галузі охорони
навколишнього природного середовища
та використання природних ресурсів на
території місцевої Ради, формують і
використовують місцеві фонди охорони
навколишнього природного середовища
у складі місцевих бюджетів.

Відповідно до ст. 44 Водного кодексу
України водокористувачі зобов'язані,
зокрема, здійснювати спеціальне
водокористування лише за наявності
дозволу.

Згідно із статтею 48 цього кодексу
спеціальне водокористування - це забір
води з водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.

Відповідно до ст. 49 вищезазначеного
Кодексу спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу.
Дозвіл на спеціальне водокористування
видається: державними органами охорони
навколишнього природного середовища -
у разі використання води водних
об'єктів загальнодержавного значення;
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, обласними, Київською та
Севастопольською міськими Радами за
погодженням з державними органами
охорони навколишнього природного
середовища - у разі використання води
водних об'єктів місцевого значення.
Видача дозволу на спеціальне
водокористування здійснюється за
клопотанням водокористувача з
обгрунтуванням потреби у воді,
погодженим з державними органами
водного господарства, - в разі
використання поверхневих вод,
державними органами геології - в разі
використання підземних вод та
державними органами охорони здоров'я -
в разі використання водних об'єктів,
віднесених до категорії лікувальних.
Порядок погодження та видачі дозволів
на спеціальне водокористування
затверджується Кабінетом Міністрів
України. У дозволі на спеціальне
водокористування встановлюються ліміт
забору води, ліміт використання води та
ліміт скидання забруднюючих речовин. У
разі настання маловоддя ці ліміти
можуть бути зменшені спеціально
уповноваженими державними органами
без коригування дозволу на спеціальне
водокористування. Спеціальне
водокористування є платним.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" використання природних
ресурсів громадянами, підприємствами,
установами та організаціями
здійснюється з додержанням
обов'язкових екологічних вимог:
здійснення заходів щодо запобігання
псуванню, забрудненню, виснаженню
природних ресурсів, негативному впливу
на стан навколишнього природного
середовища.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було здійснене
спеціальне водокористування без
наявності відповідного дозволу, чим
порушені вимоги ст. ст. 44, 49 Водного
кодексу України, а також ст. 40 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища", що
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, актом б/н перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 28.04.2012 року.

У своєму інформаційному листі від
12.03.2009р. N 01-08/163 Вищий господарський суд
України здійснивши узагальнення
порушених у доповідних записках
питань щодо застосування у вирішенні
спорів деяких норм Господарського
процесуального кодексу України
довів Господарським судам України
відповіді на питання, в тому числі про
те, що: «Чи є рішення суду з
адміністративної справи, що набрало
законної сили, обов'язковим для
господарського суду щодо фактів, які
встановлені адміністративним судом і
мають значення для вирішення спору з
господарської справи?», на що зауважив,
що за змістом і направленістю положень
статті 35 ГПК рішення суду з
адміністративної справи, що набрало
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду щодо фактів, які
встановлені судом і мають значення для
вирішення спору, - з тих же підстав, що
й рішення суду з цивільної справи
(частина четверта статті 35 ГПК).
Відсутність безпосередньої вказівки
з цього приводу в зазначеній статті
ГПК зумовлена виключно тією
обставиною, що її формулювання
належить до того періоду часу, коли
адміністративного судочинства як
такого ще не існувало.

Судом установлено, що ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013р. у
справі № 2а-12567/12/2670 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Квазар" до Державної екологічної
інспекції у м. Києві, постанову та
ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києві від 29 листопада 2012 року -
залишено без змін.

В ухвалі апеляційний суд вказав, що
позивачем не спростовується той факт,
що в період з 01.11.2011 по 07.03.2012 року ним
здійснювалося використання підземних
прісних вод за відсутності дозволу на
спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 1 Закону України ,,Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності", принцип
мовчазної згоди - принцип, згідно з яким
суб'єкт господарювання набуває право
на провадження певних дій щодо
здійснення господарської діяльності
або видів господарської діяльності без
отримання відповідного документа
дозвільного характеру, за умови якщо
суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою подано в
установленому порядку заяву та
документи в повному обсязі, але у
встановлений законом строк документ
дозвільного характеру або рішення про
відмову у його видачі не видано або не
направлено.

Статтею 4-1 даного Закону передбачено,
що порядок видачі документів
дозвільного характеру або відмови в їх
видачі, переоформлення, видачі
дублікатів, анулювання центральними
органами виконавчої влади, їх
територіальними (регіональними,
місцевими) органами встановлюється
Кабінетом Міністрів України за
поданням відповідного дозвільного
органу, погодженим з уповноваженим
органом, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Строк видачі документів дозвільного
характеру становить десять робочих
днів, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 49 Водного кодексу України
встановлено, що порядок погодження та
видачі дозволів на спеціальне
водокористування затверджується
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Порядку погодження та
видачі дозволів на спеціальне
водокористування, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 березня 2002р. N 321, клопотання
водокористувачів розглядаються, а
дозволи видаються в місячний термін з
дня подання в установленому порядку
клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем 18.08.2011р., 01.11.2011р., 01.12.2011р.
подавались до Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в м. Києві заяви про видачу
дозволу на спеціальне
водокористування, щодо яких Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в м. Києві йому
було відмовлено у видачі дозволу,
відповідно, листами: № 06-07/7864/2450 від
13.10.2011р., 06-07/9217/3563 від 24.11.2011р., 06-07/10322 від
24.01.2012р.

Лист № 06-07/7864/2450 від 13.10.2011р. направлений
відповідачу з порушенням
встановленого законодавством
місячного терміну, проте підставами
відмови є відсутність повного обсягу
документів, необхідних для видачі
дозволу, тому принцип мовчазної згоди
до правовідносин, що виникли внаслідок
направлення відповідачу відмови у
видачі дозволу листом № 06-07/7864/2450 від
13.10.2011р. застосований бути не може.

Лист № 06-07/9217/3563 від 24.11.2011р. направлений
відповідачу з дотриманням
встановленого законодавством для
розгляду заяви місячного строку, тому
застосування принципу мовчазної згоди
у даному випадку теж неможливо.

Листом № 06-07/10322 від 24.01.2012р. відповідачу
також відмовлено у видачі дозволу на
спеціальне водокористування,
підставами відмови є розбіжності та
суперечності у даних документів,
доданих до заяви і не свідчить про
неподання відповідачем для розгляду
повного обсягу необхідних документів.
При цьому заяву про видачу дозволу
відповідачем подано 01.12.2011р., а відмова
направлена 24.01.2012р.

У даному випадку Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в м. Києві порушено
встановлений законодавством місячний
термін на направлення відмови, а тому
до спірних правовідносин може бути
застосований принцип мовчазної згоди і
у відповідності до такого принципу
відповідач набував право на
провадження дій із забору підземних
вод без отримання дозволу на
спеціальне водокористування з 01.01.2012р.

Відповідно до ст. 69 Закону України ,,Про
охорону навколишнього природного
середовища" шкода, заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, у
повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та погіршення якості природних
ресурсів.

Згідно статті 110 Водного кодексу
України відповідальність за порушення
водного законодавства несуть особи,
винні, зокрема, у недотриманні умов
дозволу або порушенні правил
спеціального водокористування.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правом фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоду завдано не з її вини.

Обов'язковими умовами покладення
відповідальності на винну сторону є
наявність збитків, протиправність дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та збитками, які складають
об'єктивну сторону правопорушення, та
вини особи, внаслідок дій якої
спричинено збитки.

Отже, зменшення майнових благ
внаслідок неправомірних дій наступає
об'єктивно, тобто незалежно від
волевиявлення сторони, як наслідок
невиконання зобов'язань.

Обов'язковою умовою покладення
відповідальності має бути
безпосередній причинний зв'язок між
неправомірними діями і збитками.
Збитки є наслідком, а невиконання
зобов'язань - причиною.

Відсутність хоча б одного з елементів
складу правопорушення, виключає його
відповідальність.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

З матеріалів слідує, що розрахунок
збитків було зроблено відповідно до
Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону і
раціональне використання водних
ресурсів", затвердженої наказом
Мінприроди України від 20.07.2009 року № 389,
з урахуванням обсягів забраної
відповідачем води із свердловини № 7 за
період з 08.11.2011 по 07.03.2012 р. в обсязі 58 551
куб. м, свердловини № 5 за період з 08.11.2011
по 08.12.2011р. в обсязі 13 840 куб. м.

З огляду на те, що у відповідача виникло
право на провадження дій із забору
підземних вод без отримання дозволу на
спеціальне водокористування з 01.01.2012р.
позивачем необґрунтовано обраховані
збитки з обсягів води забраної із
свердловини № 7 за період з 09.01.2012р. по
07.03.2012р. в обсязі 37 620 куб. м, тобто 17 272
куб.м. + 20 348 куб.м./, що призвело до
необґрунтованого визначення розміру
збитків в сумі 1 686 880,80 грн., з
розрахунку 100*37620*0,4484 грн.

Внаслідок самовільного здійснення ПАТ
"Квазар" використання підземних
прісних вод за відсутності дозволу на
спеціальне водокористування, зокрема в
порушення вимог ст.ст. 44, 48, 49, 110 Водного
кодексу України, із підземних джерел
забрано прісної води: зі свердловини №
7: з 08.11.2011 року по 08.12.2011 року - 5 571 куб.м.,
з 08.12.2011 року по 09.01.2012 року - 15 360 куб.м. та
зі свердловини № 5: з 08.11.2011 року по
08.12.2011 року - 13 840 куб.м., чим, з
урахуванням викладених в ухвалі
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013р. у
справі № 2а-12567/12/2670 обставин,
встановленим є причинно-наслідковий
зв'язок між вчиненням протиправних дій
- здійсненням спеціального
водокористування з підземних вод без
дозволу і діями відповідача та
заподіяними останнім державі збитками
в розмірі 1 559 131,64 грн., що становить: 5 571
куб.м. + 15 360 куб.м. + 13 840 куб.м. *100*0,4484 грн.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню про
стягнення 1 559 131,64 грн.

Судові витрати по судовому збору в
розмірі 31 181,20 грн. відповідно до
положень статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
стягуються з відповідача в дохід
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Квазар" (ідентифікаційний
код 14314038, адреса: 04136, м. Київ, вул.
Північно-Сирецька, буд. 3), з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, на користь Державної екологічної
інспекції у м. Києві (ідентифікаційний
код 37975277, адреса: 04071, м. Київ, вул.
Набережно-Лугова, буд. 4), на будь-який
рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, грошові кошти: збитків - 1 559 131,64
грн. (один мільйон п'ятсот п'ятдесят
дев'ять тисяч сто тридцять одна гривня
64 копійки). Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Квазар" (ідентифікаційний
код 14314038, адреса: 04136, м. Київ, вул.
Північно-Сирецька, буд. 3), з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, до Державного бюджету України
(одержувач: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві),
Банк одержувача: Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві),
, МФО 820019, р/р 3001,
код платежу 22030001) грошові кошти: 31 181,20
грн. (тридцять одна тисяча сто
вісімдесят одна гривня 20 копійок)
судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Копію даного рішення направити
відповідачу та третій особі у справі №
5011-66/8890-2012.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 14.02.2013р.

Головуючий суддя
О.В.
Котков

Суддя
В.П.
Босий

Суддя
А.М.
Івченко