ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" лютого 2014 р.
Справа № 911/171/14

Суддя господарського суду Київської
області Саванчук С.О., розглянувши
матеріали справи

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВК",

08131, Київська обл., Києво-Святошинський
р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул.
Озерна, 30

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пінтерра",

04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 160-Б, кв. 1004

про стягнення 81 029,96 грн.

у справі № 911/171/14

за первісним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пінтерра",

04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 160-Б, кв. 1004

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВК",

08131, Київська обл., Києво-Святошинський
р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул.
Озерна, 30

про стягнення 102 130,76 грн.

встановила:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пінтерра" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВК" про стягнення 102
130,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
грошових зобов'язань за договором
купівлі-продажу від 21.06.2010 № 11/210610.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.01.2014 порушено провадження
у справі та прийнято позовну заяву до
розгляду, розгляд справи призначено на
11.02.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 2478/14 від 11.02.2014)
позивачем подано документи на
виконання вимог ухвали господарського
суду Київської області 24.01.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 2452/14 від 11.02.2014)
надійшло клопотання відповідача про
оголошення перерви у судовому
засіданні для надання йому можливості
підготувати письмовий відзив на
позовну заяву.

У судовому засіданні 11.02.2014 суд
оголосив перерву до 18.02.2014, відповідно
до частини 3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.02.2014 суд
оголосив перерву до 25.02.2014, відповідно
до частини 3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 2990/14 від 18.02.2014)
надійшла зустрічна позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВК" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Пінтерра"
про стягнення 81 029,96 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані
понесенням відповідачем збитків у
зв'язку з поставкою позивачем товару
невідповідної якості.

Вказана зустрічна позовна заява не
може бути прийнята судом до
провадження для спільного розгляду з
первісним позовом з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право до початку
розгляду господарським судом справи по
суті подати до позивача зустрічний
позов для спільного розгляду з
первісним позовом. Зустрічний позов
повинен бути взаємно пов'язаний з
первісним. Подання зустрічного позову
проводиться за загальними правилами
подання позовів.

Зустрічний позов повинен мати на меті
захист від первісного позову або
заліком, або спростуванням його
частково чи повністю, або розглядом в
одному провадженні хоча й різних, але
взаємопов'язаних вимог.

Взаємна пов'язаність зустрічного та
первісного позовів може виявлятись у
такому:

а) обидва позови взаємно пов'язані і їх
спільний розгляд сприятиме
оперативному і правильному вирішенню
спору. Взаємна пов'язаність первісного
і зустрічного позову може виражатись у
підставах цих позовів або поданих
доказах;

б) вимоги за зустрічним і первісним
позовами можуть зараховуватись;

в) задоволення зустрічного позову
виключатиме повністю або частково
задоволення первісного позову. Подання
такого зустрічного позову має на меті
довести відсутність у позивача
матеріально-правової підстави на
задоволення первісного позову через
відсутність матеріальних
правовідносин, з яких випливає
суб'єктивне право позивача за
первісним позовом.

Відсутність однієї з перелічених
підстав прийняття зустрічного позову
тягне за собою повернення зустрічної
позовної заяви, відповідно до статті 60
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до пункту 3.15. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
обставини, які свідчать про взаємну
пов'язаність зустрічного позову з
первісним (зокрема, за підставами цих
позовів та/або поданими доказами; у
зв'язку з тим, що задоволення
зустрічного позову виключатиме
частково чи повністю задоволення
первісного позову тощо), а так само
докази, що підтверджують саме ці
обставини, повинні зазначатися у
зустрічній позовній заяві (пункт 5
частини другої статті 54 ГПК). Якщо у ній
не вказано відповідних обставин, на
яких, зокрема, ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують ці
обставини, то зустрічна позовна заява
повертається без розгляду з посиланням
на пункт 3 частини 1 статті 63 та статтю 60
Господарського процесуального кодексу
України. Така заява не може повертатися
судом з посиланням на пункт 5 частини
першої статті 63 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки подання зустрічного позову не
означає об'єднання вимог в одній
позовній заяві.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що первісний позов і
зустрічний позов взаємно не пов'язані
та їх спільний розгляд ускладнить
вирішення спору, оскільки підставою
первісного позову є невиконання
відповідачем зобов'язань за договором
купівлі-продажу від 21.06.2010 № 11/210610 з
оплати вартості товару, а підставою
зустрічного позову - понесені
відповідачем збитки у зв'язку з
поставкою товару невідповідної якості.

Статтею 224 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Також відповідно до статті 22
Цивільного кодексу України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено.

Відповідальність особи у вигляді
обов'язку відшкодувати завдані збитки
наступає лише за наявності в
сукупності певних умов, які разом
утворюють склад правопорушення, а саме:
наявність збитків, протиправної
поведінки, причинного зв'язку між
поведінкою і збитками, вини.

Протиправна поведінка заподіювача
збитків полягає у порушенні правової
норми, що виявляється у здійсненні
заборонених правовою нормою дій або в
утриманні в здійсненні наказів
правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови
цивільно-правової відповідальності, як
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою і шкодою (збитками),
зумовлена необхідністю встановлення
факту, що саме протиправна поведінка
конкретної особи, на яку покладається
така відповідальність, є тією
безпосередньою причиною, що з
необхідністю та невідворотністю
спричинила збитки.

Вина є суб'єктивним елементом
відповідальності і полягає у
психічному ставленні особи до вчинення
нею протиправного діяння і
проявляється у вигляді умислу або
необережності.

Встановивши правову природу
зустрічних позовних вимог, суд дійшов
висновку, що первісний і зустрічний
позови взаємно не пов`язані, оскільки
права і обов`язки сторін в межах
спірних правовідносин цих позовів
мають різні підстави виникнення,
предмети позовів мають різну правову
природу і обставини, що викладені в них
підтверджуються різними доказами.

Вимоги за зустрічним і первісним
позовами можуть бути зараховані у разі
задоволення цих позовів (повністю або
частково) лише після набрання рішенням
суду законної сили, а не у процесі
спільного розгляду цих позовів,
оскільки строк виконання вимоги за
зустрічним позовом, яка відповідачем
визначена лише орієнтовно, не настав,
вона не відноситься до вимог, строк
виконання яких не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги.

Задоволення зустрічного позову не
виключатиме ні повністю, ні частково
задоволення первісного позову.

Таким чином, заявлений відповідачем
позов не є зустрічним, і підстави для
прийняття його для спільного розгляду
з первісним відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи,
вимога про стягнення коштів за
зустрічним позовом є самостійною, за
своєю правовою природою
правовідносини сторін, що підлягають
дослідженню при розгляді зустрічного
позову, інші, ніж ті, що досліджуються
за первісним позовом. Обставини, що
підлягають встановленню при розгляді
первісного позову не стосуються
обставин, що мають бути встановлені за
зустрічним позовом, а рішення за
зустрічним позовом не вплине на
рішення за первісним.

Отже, зустрічний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВК" не
пов'язаний з первісним позовом, що
суперечить вимогам статті 60
Господарського процесуального кодексу
України.

Стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України вказує,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За загальним правилом, обов'язок
доказування обставин покладається на
особу, яка посилається на ці обставини.

З огляду на викладене, зустрічна
позовна заява підлягає поверненню без
розгляду на підставі положень пункту 3
частини 1 статті 63 та статті 60
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки позивачем за
зустрічним позовом не зазначено
обставин, а так само доказів, що
підтверджують ці обставини, на
підставі яких ґрунтуються позовні
вимоги щодо пов'язаності зустрічного
позову з первісним.

Крім того, господарський суд повертає
позовну заяву, що не містить
обґрунтованого розрахунку стягуваної
чи оспорюваної суми, або такий
розрахунок не додано до заяви.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті
54 Господарського процесуального
кодексу України позовна заява повинна
містити зазначення ціни позову (якщо
позов підлягає грошовій оцінці).

Позивач зазначає ціну позову у розмірі
81 029,96 грн. Водночас, до зустрічної
позовної заяви не додано розрахунку
вказаної суми та незрозуміло яким
чином позивачем визначалася сума
збитків та порядок її обчислення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
63 Господарського процесуального
кодексу України, суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано обставин, на яких ґрунтується
позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВК" не позбавлено
можливості звернутися із самостійною
позовною заявою в іншому провадженні
за захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів з підстав, що
викладені у зустрічній позовній заяві.

Відповідно до частин 1-2 статті 7 Закону
України "Про судовий збір", сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду повністю, зокрема, в разі
повернення заяви або скарги.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "ВК" з
державного бюджету судовий збір у
розмірі 1 827,00 грн., що сплачений
згідно квитанції від 17.02.2014 № 12592.406.1.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 33, 60, пунктом 3 частини 1 статті
63, статтею 86
Господарського процесуального кодексу
України, пунктом 2 частини 1, частиною 2
статті 7 Закону України "Про судовий
збір", суд -

У Х В А Л И В:

1. Зустрічну позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВК"
повернути без розгляду.

2. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "ВК" (08131, Київська
обл., Києво-Святошинський р-н, с.
Софіївська Борщагівка, вул. Озерна, 30,
) з Державного бюджету
України 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору,
сплаченого згідно квитанції від 17.02.2014
№ 12592.406.1.

3. Копію ухвали направити сторонам.

Суддя
С.О. Саванчук