ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

24 лютого 2014 року
Справа № 913/3456/13

Провадження №1/913/3456/13

За позовом прокурора м. Луганська в
інтересах держави в особі:

1-го позивача - Луганської міської ради

2-го позивача - Луганського міського
комунального підприємства
"Теплокомуненерго"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Луганськвуглеавтоматика"

про стягнення 145430 грн. 26 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Вороніна
О.С.

В засіданні брали участь:

від 1-го позивача - представник не
прибув;

від 2-го позивача - Айрапетян Д.Ю.,
юрисконсульт за дов. від 14.10.2013 № 111-д;

від відповідача - представник не
прибув;

за участю прокурора відділу
прокуратури м. Луганська Голоденко К.О.

На підставі ст. 77 ГПК України у
судових засіданнях 18.02.2014 та 21.02.2014
18.02.2014 було оголошено перерви до 21.02.2014,
14-30 та 24.02.2014, 9-45 відповідно.

Суть cпору: про стягнення з відповідача
129743 грн. 35 коп. боргу за спожиту теплову
енергію (за період з жовтня 2012 року по
жовтень 2013 року), 3469 грн. 25 коп. 3 % річних
(за період з 13.11.2012 по 17.12.2013), 12217 грн. 66
коп. пені (за період з 02.01.2013 по 17.12.2013) за
договором № 1106 на поставку теплової
енергії від 01.10.2012 (з урахуванням заяви
прокурора про зменшення позовних
вимог).

Відповідач у відзиві на позовну заяву
за листом від 11.02.2014 проти задоволення
позову заперечує, посилаючись на те, що
пеню нараховано без дотримання вимог ч.
6 ст. 232 ГК України.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані сторонами документи,
вислухавши представника 2-го позивача
та прокурора, суд дійшов до наступного.

Так, за змістом ст. 2 ГПК України (у
редакції Закону від 18.09.12), яка регулює
порушення справ у господарському суді,
такі справи порушуються за позовними
заявами прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. Також законодавцем
передбачено, що прокурор, який
звертається до господарського суду в
інтересах держави, в позовній заяві
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обгрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах. У разі
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до господарського суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві.

У відповідності до змісту позову,
оскільки ЛМКП "Теплокомуненерго" (2-ий
позивач), власником якого є
територіальна громада м. Луганська в
особі Луганської міської ради (1-ий
позивач), та ДП "Луганськвугілля"
(відповідач) є самостійними суб'єктами
господарювання, у 1-го позивача
відсутні повноваження щодо звернення
до господарського суду з позовом, що
обумовило звернення з ним прокурора м.
Луганська.

Підставою звернення прокурора з
даною позовною заявою до суду в
інтересах держави в особі Луганської
міської ради є порушення відповідачем
встановленого договором порядку
оплати послуг з теплопостачання, що
перешкоджає ефективному здійсненню
своїх функцій ЛМКП "Теплокомуненерго".

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що процесуальний стан
прокурора та сторін у справі
узгоджується з приписами ст. ст. 3, 13,
121-123 Конституції України, ст. ст. 20, 36-1
Закону України "Про прокуратуру" та
Рішенням Конституційного Суду України
від 08.04.99 № 3-рп/99, тому справа
розглядається по суті вимог.

При розгляді справи судом встановлено,
що між Луганським міським комунальним
підприємством "Теплокомуненерго" /2-им
позивачем/ та Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Луганськвуглеавтоматика"
/відповідачем/ було укладено договір №
1106 на поставку теплової енергії від
01.10.2012, за умовами якого 2-ий позивач
прийняв на себе зобов'язання подавати
споживачу теплову енергію у межах
необхідних розрахункових та
договірних обсягів, а останній -
зобов'язався оплачувати поставлену
теплову енергію на підставі виданих
рахунків у 5-денний строк з дня
отримання рахунку згідно умов розділу 7
договору.

Поставку теплової енергії 2-им
позивачем відповідачеві на виконання
умов зазначеного договору за період з
жовтня 2012 року по жовтень 2013 року на
загальну суму 247482 грн. 75 коп.
підтверджено матеріалами справи,
зокрема, оформленими позивачем
рахунками з теплопостачання за спірні
періоди №№ 1663, надісланими споживачу,
а також актами на включення
(відключення) опалення від 24.10.2012, 12.04.2013,
підписаними сторонами.

Як свідчить розрахунок суми боргу,
оплату теплової енергії у спірний
період відповідач не здійснював
повністю на порушення умов договору,
тому утворилась заборгованість у сумі
129743 грн. 35 коп. (за період з лютого по
жовтень 2013 року) та прокурор звернувся
до суду з позовною заявою.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи сторін, суд вважає
вимоги прокурора обгрунтованими, а
позов таким, що підлягає повному
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Так, правове регулювання
правовідносин, пов'язаних з
виробництвом, транспортуванням,
постачанням та використанням теплової
енергії з метою забезпечення
енергетичної безпеки України,
підвищення енергоефективності
функціонування систем
теплопостачання, створення і
удосконалення ринку теплової енергії
та захисту прав споживачів та
працівників сфери теплопостачання
здійснюється Законом України "Про
теплопостачання" .

У відповідності до ст. 2 вказаного
Закону теплова енергія - це товарна
продукція, що виробляється на
об'єктах сфери теплопостачання для
опалення, підігріву питної води,
інших господарських і технологічних
потреб споживачів, призначена для
купівлі-продажу. Основними обов'язками
споживача теплової енергії та
теплопостачальної організації є
своєчасне укладання договору на
постачання теплової енергії.

Згідно з умовами п. 7.1 укладеного
договору споживач прийняв зобов'язання
розраховуватись за спожиту теплову
енергію у п'ятиденний строк з дня
отримання рахунку. Втім, як свідчать
матеріали справи, після одержання
рахунків оплату боргу ДП
"Луганськвугілля" не було проведено у
повному обсязі.

Тому наданими 2-им позивачем доказами
підтверджено та господарський суд
встановлює факт прострочення сплати
відповідачем та наявності з його боку
заборгованості перед ЛМКП
"Теплокомуненерго" у сумі 129743 грн. 35
коп.

Як передбачено ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами,
а згідно зі 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Щодо стягнення 3469 грн. 25 коп. 3% річних
(за період з 13.11.2012 по 17.12.2013), то вимоги
прокурора та 2-го позивача також є
обґрунтованими та відповідають
чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК
України, згідно якої боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних з простроченої суми.

Відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
передбачена сторонами п. 8.2.1 укладеного
договору у вигляді пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення, що за уточненим
розрахунком 2-го позивача складає 12217
грн. 66 коп.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання не допускається,
зобов'язання має виконуватись належним
чином, зокрема, відповідно до умов
договору.

Заперечення відповідача за відзивом
спростовуються змістом належно
складеного розрахунку пені, зробленого
2-им позивачем у відповідності до ч. 6 ст.
232 ГК України.

За таких обставин позов підлягає
повному задоволенню на суми 129743 грн. 35
коп. боргу за спожиту теплову енергію
(за період з жовтня 2012 року по жовтень
2013 року), 3469 грн. 25 коп. 3 % річних (за
період з 13.11.2012 по 17.12.2013) та 12217 грн. 66
коп. пені з віднесенням на відповідача
витрат по судовому збору відповідно до
ст. 49 ГПК України.

Оскільки позов заявлений прокурором,
який звільнений від сплати судових
витрат, судовий збір стягується з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Луганськвуглеавтоматика", м. Луганськ,
вул. Мухін Г.В., буд. 87, ідент. код 33620145 на
користь Луганського міського
комунального підприємства
"Теплокомуненерго", м. Луганськ, вул.
Куракіна, буд. 23а, ідент. код 24047779 - 129743
грн. 35 коп. боргу за спожиту теплову
енергію, 3469 грн. 25 коп. 3 % річних та 12217
грн. 66 коп. пені, видати на виконання
наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Луганськвуглеавтоматика", м. Луганськ,
вул. Мухін Г.В., буд. 87, ідент. код 33620145 в
доход державного бюджету України на
рахунок 3006, отримувач УДКСУ у м.
Луганську, код ОКПО 37991503, МФО 804013, банк
отримувач ГУДКСУ у Луганській області,
по коду класифікації доходів (ККД) 22030001,
символ 206, назва Судовий збір (Державна
судова адміністрація України, 050)
судовий збір у сумі 2908 грн. 61 коп.,
видати на виконання наказ ДПІ в
Артемівському районі м. Луганська
після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повне рішення складене
27.02.2014.

Суддя
Н.М.Зюбанова