КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. Справа№ 911/3549/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Сухового В.Г.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Білецькому Л.І.,

від позивача - Риченко В.В. (дов. №б/н
від 02.09.2013 року);

від відповідача - ОСОБА_3 (паспорт
НОМЕР_1).

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

приватного підприємства «Вест Лайн
Дистриб'юшн»

на рішення господарського суду
Київської області від 28.10.2013 року

у справі №911/3549/13 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом приватного підприємства
«Вест Лайн Дистриб'юшн», м. Київ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
Київська обл., Тетіївський р-н., м.
Тетіїв,

про стягнення 81 156,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ПП «Вест Лайн
Дистриб'юшн» подало до господарського
суду Київської області позов до ФОП
ОСОБА_3 про стягнення 81 156,60 грн., яка
складається з 55 181,56 грн. суми основної
заборгованості, 18 624,31 грн. пені, 7 350,73
грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду
Київської області від 28.10.2013 року у
справі №911/3549/13 у задоволенні позовних
вимог ПП «Вест Лайн Дистриб'юшн»
відмовлено у повному обсязі. Приймаючи
рішення суд дійшов висновку, що
оскільки, що строк оплати договором не
встановлено, вимога про сплату
грошових коштів, у відповідності до ст.
530 Цивільного кодексу України,
позивачем не пред'являлась, то факт
порушення зобов'язання з боку
відповідача відсітній.

Не погодившись із вказаним рішенням, ПП
«Вест Лайн Дистриб'юшн» подало до
Київського апеляційного
господарського суду скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Київської області
від 28.10.2013 року у справі №911/3549/13
повністю та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги скаржник вказує на те, що судом
першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права,
оскільки на думку позивача, судом
першої інстанції помилково
застосовано норми ст. 530 Цивільного
кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2013 року у
справі №911/3549/13 апеляційну скаргу ПП
«Вест Лайн Дистриб'юшн» на рішення
господарського суду Київської області
від 28.10.2013 року у справі №911/3549/13
прийнято до провадження та призначено
її розгляд на 18.12.2013 року.

В судовому засіданні 18.12.2013 року
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу, просив скасувати
рішення господарського суду Київської
області від 28.10.2013 року у справі
№911/3549/13. Представник відповідача
заперечив проти задоволення
апеляційної скарги позивача.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 року
розгляд апеляційної скарги ПП «Вест
Лайн Дистриб'юшн» на рішення
господарського суду Київської області
від 28.10.2013 року у справі №911/3549/13 було
відкладено на 22.01.2014 року для надання
можливості сторонам надати додаткові
документи.

20.01.2014 року через канцелярію Київського
апеляційного господарського суду
представник позивача подав додаткові
документи на виконання вимог ухвали
суду від 18.12.2013 року.

В судовому засіданні 22.01.2014 року
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу, просив скасувати
рішення господарського суду Київської
області від 28.10.2013 року у справі
№911/3549/13, надав клопотання про
продовження процесуального строку
розгляду справи на 15 днів.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, та клопотань не
подавав, хоча належним чином був
повідомлений про дату та час судового
засідання, що підтверджується
розпискою про відкладення розгляду
справи від 18.12.2013 року.

У зв'язку із неявкою представника
відповідача, ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
22.01.2014 року продовжено процесуальний
строк розгляду справи №911/3549/13 та
розгляд апеляційної скарги ПП «Вест
Лайн Дистриб'юшн» на рішення
господарського суду Київської області
від 28.10.2013 року було відкладено на 05.02.2014
року.

22.01.2014 року через канцелярію Київського
апеляційного господарського суду від
відповідача надійшли додаткові
документи до матеріалів справи.

В судовому засіданні 05.02.2014 року
представник відповідача заперечив
проти задоволення апеляційної скарги.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча належним
чином був повідомлений про дату та час
судового засідання, що підтверджується
розпискою про відкладення розгляду
справи від 22.01.2014 року.

У зв'язку із неявкою представника
позивача, ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
05.02.2014 року відкладено розгляд
апеляційної скарги ПП «Вест Лайн
Дистриб'юшн» на рішення господарського
суду Київської області від 28.10.2013 року у
справі № 911/3549/13 на 18.02.2014 року.

До початку судового засідання 18.02.2013
року через канцелярію Київського
апеляційного господарського суду від
позивача надійшли додаткові документи
до матеріалів справи.

В судовому засіданні 18.02.2014 року
представник відповідача надав колегії
суддів для огляду оригінали доказів
направлення акту звірки на адресу
позивача, заперечив проти задоволення
апеляційної скарги. Представник
позивача надав усні пояснення по суті
спору, просить суд задовольнити
апеляційну скаргу та скасувати рішення
суду першої інстанції.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
підлягає не скасуванню. При цьому,
погоджуючись із висновком суду першої
інстанції щодо відмови у задоволенні
позову, колегія суддів вважає, що
відмовити в позові слід у зв'язку із
недоведеністю позовних вимог з огляду
на наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 21.07.2010 року між ПП «Вест Лайн
Дистриб'юшн» (надалі - продавець) та ФОП
ОСОБА_3 (надалі - покупець) було укладено
договір купівлі-продажу №639-Т/10 (надалі
-договір) (а.с. 15-16), відповідно до умов
якого продавець зобов'язується
продати/передати у власність покупцю
тютюнову та іншу продукцію (товар), а
покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його на умовах цього
договору (п. 1.1. договору)

Відповідно до п. 3.1. договору продавець
зобов'язується передати товар у
власність покупцю відповідно до
кількості, зазначеній у видатковій
накладній.

В свою чергу, згідно із п. 3.2. договору
покупець зобов'язується своєчасно
сплатити вартість отриманого товару в
розмірах і в строк, встановлений цим
договором.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті поставленого
товару, у зв'язку з чим позивач вказує
на існування заборгованості
відповідача у розмірі 55 181,56 грн. Крім
того, за прострочення оплати товару
позивач нарахував ФОП ОСОБА_3 18 624,31 грн.
пені та 7 350,73 грн. 3% річних, які просить
стягнути з відповідача.

Колегія суддів зазначає, що даний
договір є договором купівлі-продажу, а
відтак між сторонами виникли
правовідносини, які підпадають під
правове регулювання Глави 54 Цивільного
кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Судом першої інстанції встановлено, а
матеріалами справи підтверджено, що на
виконання умов договору позивач
передав, а відповідач прийняв товар
(тютюнові вироби) на загальну суму 710
297,65 грн., а саме згідно наступних
товарно-транспортних накладних: № 092370
від 19.08.2010 року на суму 379 318,60 грн.; № 099181
від 02.09.2010 року на суму 90 463,80 грн.; № 102711
від 09.09.2011 року на суму 102 221,40 грн.; № 109024
від 23.09.2010 року на суму 36 763,55 грн.; № 115638
від 07.10.2010 року на суму 101 530,30 грн. (а.с.
17-25).

Відповідно до п. 5.3 договору визначено,
що оплата за отриманий товар
проводиться покупцем по передоплаті; в
день отримання товару; протягом ______
календарних днів з моменту передачі
товару, незалежно від того реалізував
покупець товар чи ні.

Колегія судді погоджується із
висновком суду першої інстанції з
приводу того, що сторонами у договорі
не встановлено строк оплати за
поставлений товар.

У товарно-транспортних накладних
сторонами в графі «умова продажу»
визначено - відстрочка платежу.
Відстрочення платежу - це визначення
строку після спливу якого (терміну, з
настанням якого) покупець повинен
виконати свій обов'язок щодо оплати
отриманого товару. Як вбачається із
видаткових накладних доданих
позивачем до матеріалів справи, строк
відстрочки платежу також не
визначений.

Відповідно до частини 2 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач такої вимоги відповідачеві не
надавалось.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
позовних вимогах ПП «Вест Лайн
Дистриб'юшн» зазначив, що оскільки
строк оплати договором встановлено не
було, вимога про сплату грошових коштів
позивачем не пред'являлась, у зв'язку з
цим факт порушення зобов'язання з боку
відповідача відсутній. Судом першої
інстанції з тих же підстав було
відмовлено у вимогах про стягнення
пені та 3% річних. При цьому, судом
першої інстанції не було надано оцінку
фактичним обставинам справи.

В підтвердження своїх позовних вимог
позивачем до позовної заяви були
подані товарно-транспортні накладні на
загальну суму 802 538,75 грн.

Відповідачем в свою чергу в
обґрунтування своїх заперечень щодо
відсутності боргу, подав до суду
платіжні доручення, касові чеки та
накладні на повернення товару на
загальну суму 806 687,10 грн.
Проаналізувавши вказані документи,
колегія суддів дійшла до висновку, що
матеріалами справи підтверджується
факт розрахунку відповідача з
позивачем у повному обсязі.

А саме:

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Натомість позивачем в супереч ст.ст. 33,
34 Господарського процесуального
кодексу України не доведено належними
та допустимими доказами наявність
боргу ту відповідача.

Враховуючи вказане вище, колегія
суддів вирішила відмовити у
задоволенні позову в частині стягнення
суми основного боргу у розмірі 55 181,56
грн., у зв'язку із відсутністю боргу у
відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у
зв'язку з тим, що відповідачу вимог про
сплату боргу у відповідності до ст. 530
Цивільного кодексу України позивачем
не заявлялись, що унеможливлює
встановлення періоду за який
нараховується штрафні санкції та 3%
річних, а відповідач виконав свої
обов'язки за поставлений товар по
договору, у позивача відсутні підстави
для стягнення 18 624,31 грн. пені та 7 350,73
грн. 3% річних, а тому в цій частині позов
не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів не беруться до уваги, оскільки
позивачем взагалі не доведено факт
наявності у відповідача
заборгованості.

Враховуючи зазначене, колегія суддів,
керуючись ст. ст. 103, 104 Господарського
процесуального кодексу України,
залишає рішення господарського суду
Київської області від 12.08.2013 року у
справі №911/2004/13 без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

Дата:Документ:Дебет (грн.)Кредит
(грн.)19.08.2010Т-т накладна № 092730 (а.с. 17-19)379
318,60 31.08.2010пл. доручення № 202 (а.с. 30) 17 000,00
05.09.2010Пл. доручення № 205 (а.с. 31) 38 150,00
09.09.2010Пл. доручення № 206 (а.с 31) 45 700,00
14.09.2010Пл. доручення № 207 (а.с. 30) 53 031,00
05.10.2010Пл. доручення № 208 (а.с. 30) 22 790,36
(повна сума 36 367,50 грн., проте частина
зарахована за іншим договором)05.10.2010Пл.
доручення № 209 (а.с. 30) 36 367,5015.10.2010Пл.
доручення № 211 (а.с 61) 103 419,0017.11.2010Повер.
тов. нак. №4672 (а.с. 57-58) 62 860,74 Всього: 379
318,6002.09.2010Т-т накладна № 099181 (а.с. 20-21)90
463,80 04.01.2011Касовий чек № 199715 (а.с. 156) 8
077,5017.11.2010Повер. тов. нак. №4672 (а.с. 57-58) 78
777,75 Всього: 86 855,2509.09.2010Т-т накладна №
102711 (а.с. 22-23)100 221,40 17.11.2010Повер. тов. нак.
№4672 (а.с. 57-58) 40 329,6117.11.2010Пл. доручення № 1
(а.с. 26) 51 023,3815.04.2011Пл. доручення № 18 (а.с.
30) 6 000,0017.11.2010Повер. тов. накладна №1а
(а.с. 27) 2 868,41 Всього: 100 221,4016.09.2010Т-т
накладна № 106060 (а.с. 147)74 212,00
21.12.2010Касовий чек (приб. кас. ордер) (а.с.
165) 4 115,4022.12.2010Касовий чек (приб. кас.
ордер) (а.с. 165) 9 973,3523.12.2010Касовий чек
(приб. кас. ордер) (а.с. 147) 9
243,9024.12.2010Касовий чек (приб. кас. ордер)
(а.с. 165) 9 339,7525.12.2010Касовий чек (приб. кас.
ордер) (а.с. 165) 9 965,3427.12.2010Касовий чек
(приб. кас. ордер) (а.с. 165) 10
053,5028.12.2010Касовий чек (приб. кас. ордер)
(а.с. 165) 9 802,0629.12.2010Касовий чек (приб. кас.
ордер) (а.с. 166) 9 758,1003.01.2011Касовий чек
(приб. кас. ордер) (а.с. 166) 6
209,7003.01.2011Касовий чек № 199709 (а.с. 156) (приб.
кас. ордер) 3 608,55 Всього:82 069,6523.09.2010Т-т
накладна № 109024 (а.с. 24)36 763,55
21.12.2010Касовий чек № 199532 (а.с. 150) (приб.
кас. ордер) 5 828,7518.12.2010Касовий чек № 199517
(а.с. 150) (приб. кас. ордер) 9
820,9018.12.2010Касовий чек № 199516 (а.с. 150) (приб.
кас. ордер) 9 916,8017.11.2010Повер. тов.
накладна №1а (а.с. 27) (приб. кас. ордер) 11
096,55 Всього:36 663,0030.09.2010Т-т накладна №
112541 (а.с. 140)20 029,10 27.11.2010Касовий чек (приб.
кас. ордер) (а.с. 164) 9 921,1029.11.2010Касовий
чек (приб. кас. ордер) (а.с. 164) 9
386,0030.11.2010Касовий чек (приб. кас. ордер)
(а.с. 164) 722,00 Всього: 20 029,1007.10.2010Т-т
накладна № 115638 (а.с. 25)101 530,30
06.12.2010Касовий чек № 199350 (а.с. 148) (приб.
кас. ордер) 4 332,0007.12.2010Касовий чек № 199402
(а.с. 148) (приб. кас. ордер) 9
261,9008.12.2010Касовий чек № 199429 (а.с. 148) (приб.
кас. ордер) 9 928,0009.12.2010Касовий чек № 199435
(а.с. 148) (приб. кас. ордер) 9
135,8010.12.2010Касовий чек № 199443 (а.с. 148) (приб.
кас. ордер) 9 606,6011.12.2010Касовий чек № 199441
(а.с. 148) (приб. кас. ордер) 9
606,6013.12.2010Касовий чек № 199444 (а.с. 148) (приб.
кас. ордер) 9 988,3014.12.2010Касовий чек №
199445(а.с. 148) (приб. кас. ордер) 9
951,1015.12.2010Касовий чек № 199482 (а.с. 148) (приб.
кас. ордер) 9 466,2016.12.2010Касовий чек № 199483
(а.с. 148) (приб. кас. ордер) 9
462,4017.12.2010Касовий чек № 199503 (а.с. 148) (приб.
кас. ордер) 9 708,0017.11.2010Поверн. тов.
накладна № 1а (а.с. 27) 1 083,20 Всього:101 530,10
802 538,75806 687,10

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Натомість позивачем в супереч ст.ст. 33,
34 Господарського процесуального
кодексу України не доведено належними
та допустимими доказами наявність
боргу ту відповідача.

Враховуючи вказане вище, колегія
суддів вирішила відмовити у
задоволенні позову в частині стягнення
суми основного боргу у розмірі 55 181,56
грн., у зв'язку із відсутністю боргу у
відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у
зв'язку з тим, що відповідачу вимог про
сплату боргу у відповідності до ст. 530
Цивільного кодексу України позивачем
не заявлялись, що унеможливлює
встановлення періоду за який
нараховується штрафні санкції та 3%
річних, а відповідач виконав свої
обов'язки за поставлений товар по
договору, у позивача відсутні підстави
для стягнення 18 624,31 грн. пені та 7 350,73
грн. 3% річних, а тому в цій частині позов
не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів не беруться до уваги, оскільки
позивачем взагалі не доведено факт
наявності у відповідача
заборгованості.

Враховуючи зазначене, колегія суддів,
керуючись ст. ст. 103, 104 Господарського
процесуального кодексу України,
залишає рішення господарського суду
Київської області від 12.08.2013 року у
справі №911/2004/13 без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
підприємства «Вест Лайн Дистриб'юшн»
на рішення господарського суду
Київської області від 28.10.2013 року у
справі №911/3549/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Київської області від 28.10.2013 року у
справі №911/3549/13 залишити без змін.

3. Справу №911/3549/13 повернути до
господарського суду Київської області.

Головуючий суддя
О.В. Агрикова

Судді
В.Г. Суховий

М.Г. Чорногуз