ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р.Справа № 916/3631/13

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді В.С.
Петрова

при секретарі Л.Е.
Кришиневській

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Рязанцев Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Концерну
„Військторгсервіс" в особі філії
„Одеське управління військової
торгівлі" концерну „Військторгсервіс"
про стягнення 777 571,36 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В засіданні суду 31.01.2014 р. оголошувалась
перерва до 10.02.2014 р. в порядку ч. 3 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Концерну „Військторгсервіс" в особі
філії „Одеське управління військової
торгівлі" концерну „Військторгсервіс"
про стягнення 777 571,36 грн., з яких 683 147,31
грн. - сума основної заборгованості, 68
314,73 грн. - штрафу та 26 109,32 грн. - 3%
річних, посилаючись на наступне.

20 вересня 2007 року між філією „Одеське
управління військової торгівлі"
(замовник) та приватним підприємством
„Естет-Буд" (підрядник) було укладено
договір підряду (на виконання робіт),
за умовами якого ПП „Естет-Буд"
зобов'язалось за завданням філії
„Одеське управління військової
торгівлі" на свій ризик і за рахунок
власних сил виконати
ремонтно-будівельні роботи щодо
ремонту головного корпусу з
виготовленням заливної підлоги на суму
167907,60 грн. за адресою: м. Одеса, вул.
Промислова, 32, а філія „Одеське
управління військової торгівлі" -
прийняти та оплатити виконані роботи у
порядку та строки, передбачені даним
договором.

Як вказує позивач, свої зобов'язання за
договором підрядник виконав своєчасно
і у повному обсязі, про що свідчать
підписані сторонами 30 листопада 2007
року акт приймання виконаних підрядних
робіт за листопад 2007 року та довідка
про вартість виконаних підрядних робіт
за листопад 2007 року.

Також 26 лютого 2010 року між філією
„Одеське управління військової
торгівлі" (замовник) та Приватним
підприємством „Естет-Буд" (підрядник)
було укладено договір підряду (на
виконання робіт), за умовами якого ПП
„Естет-Буд" зобов'язалось за завданням
філії „Одеське управління військової
торгівлі" на свій ризик і за рахунок
власних сил виконати
ремонтно-будівельні роботи щодо
ремонту даху котельні на суму 211296,77 грн.
за адресою м. Одеса, вул. Промислова, 32, а
філія „Одеське управління військової
торгівлі" - прийняти та оплатити
виконані роботи у порядку та строки,
передбачені даним договором.

За ствердженнями позивача, свої
зобов'язання за вказаним договором
підрядник виконав своєчасно і у
повному обсязі, про що свідчать
підписані сторонами 26 березня 2010 року
акт приймання виконаних підрядних
робіт за березень 2010 року та довідка
про вартість виконаних підрядних робіт
за березень 2010 року.

До того ж 30 березня 2010 року між філією
„Одеське управління військової
торгівлі" (замовник) та приватним
підприємством „Естет-Буд" (підрядник)
було укладено договір підряду (на
виконання робіт), за умовами якого ПП
„Естет-Буд" зобов'язалось за завданням
філії „Одеське управління військової
торгівлі" на свій ризик і за рахунок
власних сил виконати
ремонтно-будівельні роботи щодо
влаштування майданчика на суму 311414,40
грн. за адресою: м. Одеса, вул.
Промислова, 32, а філія „Одеське
управління військової торгівлі" -
прийняти та оплатити виконані роботи у
порядку та строки, передбачені даним
Договором,

Так, позивач зазначає, що підрядник
виконав свої зобов'язання за вказаним
договором своєчасно і у повному обсязі,
про що свідчать підписані сторонами 30
квітня 2010 року акт приймання виконаних
підрядних робіт за квітень 2010 року та
довідка про вартість виконаних
підрядних робіт за квітень 2010 року.

Згідно п. 10.6. вказаних вище договорів
підписання акту приймання-передачі
виконаних робіт є підставою для
проведення остаточних розрахунків.
Розрахунок відповідно до п. 11.1 договору
здійснюється замовником на протязі 30
календарних днів з дня підписання акту
приймання-передачі виконаних робіт
шляхом переказу коштів на
розрахунковий рахунок підрядника.

Також відповідно до п. 11.2
вищезазначених договорів підрядник
може переступити право вимоги за цими
договорами на користь третіх осіб
тільки після підписання акту
приймання-передачі виконаних робіт.

Враховуючи, що замовник не оплатив
виконані за вказаними договорами
будівельні роботи, ПП „Естет-Буд" 17
липня 2012 року уклало з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 договір про
відступлення права вимоги на користь
останньої, відповідно до п.п. 1.1 та 1.2
якого ФОП ОСОБА_3 займає місце ПП
„Естет-Буд" в зобов'язаннях, що виникли
з договорів підряду (на виконання
робіт) від 20 вересня 2007 року, 26 лютого та
30 березня 2010 року, укладених між філією
„Одеське управління військової
торгівлі" (замовник) та ПП „Естет-Буд"
(підрядник).

Так, позивач вказує, що згідно акту
звірки розрахунків та корегованому
акту виконаних робіт уточнена сума
заборгованості філії „Одеське
управління військової торгівлі" перед
ФОП ОСОБА_3 складає 683 147,31 грн., яка
також підтверджується актом звірки
взаємних розрахунків за період з 17.07.2012
р. по 25.10.2013 р. між філією „Одеське
управління військової торгівлі" та ФОП
ОСОБА_3

Наразі позивач вказує на положення
розділу 13 вищевказаних договорів
підряду (на виконання робіт) від 20
вересня 2007 року, 26 лютого та 30 березня
2010 року, відповідно до яких за
порушення умов остаточного розрахунку
у разі підписання акту
приймання-передачі замовник сплачує
підряднику штраф у розмірі 10% від
невиплаченої суми. З огляду на те, що
відповідно до договору відступлення
права вимоги до ФОП ОСОБА_3 перейшли всі
права щодо вимог по договорам підряду
(на виконання робіт) від 20 вересня 2007
року, 26 лютого та 30 березня 2010 року,
позивач вважає, що у зв'язку з
невиконанням філією „Одеське
управління військової торгівлі" свого
обов'язку щодо погашення
заборгованості перед ФОП ОСОБА_3 до
відповідача має застосовуватися
відповідальність, передбачена
розділом 13 вказаних договорів підряду
(на виконання робіт), а саме стягнення
штрафу у розмірі 10% від невиплаченої
суми, що складає 68 314,73 грн.

Крім того, позивачем відповідно до
положень ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено
нарахування 3% річних за період з 17.07.2012
р. по 25.10.2013 р., що складають 26109,32 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 27.12.2013 р. позовну заяву
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі № 916/3631/13, при
цьому розгляд справи призначено в
засіданні суду на 16.01.2014 р.

Відповідач відзив на позов не надав,
проте представник відповідача під час
розгляду справи у судовому засіданні
позов не визнав з огляду на відсутність
у відповідача доказів проведення
робіт, вартість яких заявлена до
стягнення.

У зв'язку з вказаним справу розглянуто
за наявними в ній матеріалами
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши та дослідивши всі
письмові докази, які містяться в
матеріалах справи, господарський суд
дійшов наступних висновків.

20.09.2007 р. Концерн „Військторгсервіс",
від імені якого діяла філія „Одеське
управління військової торгівлі"
(замовник), з одного боку, та Приватне
підприємство „Естет-Буд" (підрядник), з
другого боку, уклали договір підряду
(на виконання робіт) (а.с. 13-16), згідно п. 1
якого підрядник зобов'язується за
завданням замовника на свій риск, за
рахунок власних сил з використанням
матеріалу замовника та власного і
відповідно до умов цього договору
виконати ремонтно-будівельні роботи
щодо ремонту головного корпусу з
виготовленням заливної підлоги (за
адресою: м. Одеса, вул. Промислова, 32),
згідно з переліком робіт, що
відображені у кошторису, який є
невід'ємною частиною цього договору. В
свою чергу замовник згідно з п. 4.2
договору зобов'язаний прийняти в
установленому порядку та оплатити
виконані роботи.

В п. 2.1 вказаного договору підряду
вказана вартість робіт (договірна
ціна), що встановлена у відповідності
до кошторисної документації, яка є
додатком до цього договору, згідно
державних будівельних норм є твердою і
становить 167907,60 грн. разом з ПДВ (20%). В
вартість робіт включено всі витрати
підрядника, його винагорода, а також
вартість матеріалу підрядника, що
використовується при виконанні цього
договору.

Згідно з п. 3.1 договору підрядник
приступає до виконання робіт після
підписання цього договору сторонами.
Термін виконання робіт, які обумовлені
пунктом 1.1 цього договору, становить з 1
жовтня 2007 року по 30 листопада 2007 року.

Відповідно до п. 10.1. договору
приймання-передача закінчених робіт
здійснюється в порядку, встановленим
Загальними умовами та цим договором
підряду. Замовник починає приймання
робіт за місцем їх виконання на протязі
15 робочих днів з часу отримання
повідомлення від підрядника про їх
закінчення (п. 10.2.). Передача закінчених
робіт підрядником та приймання їх
замовником оформлюється актом
приймання-передачі виконаних робіт (п.
10.3.).

При цьому за умовами п. 10.4 договору з
моменту підписання акту
приймання-передачі виконаних робіт з
замовнику переходить право власності
на закінчені роботи.

Як вбачається з матеріалів справи та не
спростовано відповідачем, свої
зобов'язання за договором підрядником -
ПП „Естет-Буд" виконані своєчасно і у
повному обсязі, про що свідчать
підписані сторонами договору 30
листопада 2007 року акт приймання
виконаних підрядних робіт за листопад
2007 року (а.с. 26-27) та довідка про вартість
виконаних підрядних робіт за листопад
2007 року (а.с. 25) на суму 167907,60 грн.

Також, як з'ясовано судом, 26.02.2010 р.
Концерн „Військторгсервіс", від імені
якого діяла філія „Одеське управління
військової торгівлі" (замовник), з
одного боку, та Приватне підприємство
„Естет-Буд" (підрядник), з другого боку,
уклали договір підряду (на виконання
робіт) (а.с. 17-20), згідно п. 1 якого
підрядник зобов'язується за завданням
замовника на свій риск, за рахунок
власних сил з використанням матеріалу
замовника та власного і відповідно до
умов цього договору виконати
ремонтно-будівельні роботи щодо
ремонту даху котельні (за адресою: м.
Одеса, вул. Промислова, 32), згідно з
переліком робіт, що відображені у
кошторису, який є невід'ємною частиною
цього договору. В свою чергу замовник
згідно з п. 4.2 договору зобов'язаний
прийняти в установленому порядку та
оплатити виконані роботи.

В п. 2.1 вказаного договору підряду
вказана вартість робіт (договірна
ціна), що встановлена у відповідності
до кошторисної документації, яка є
додатком до цього договору, згідно
державних будівельних норм є твердою і
становить 211296,77 грн. разом з ПДВ (20%). В
вартість робіт включено всі витрати
підрядника, його винагорода, а також
вартість матеріалу підрядника, що
використовується при виконанні цього
договору.

Згідно з п. 3.1 договору від 26.02.2010 р.
підрядник приступає до виконання робіт
після підписання цього договору
сторонами. Термін виконання робіт, які
обумовлені пунктом 1.1 цього договору,
становить з 1 березня 2010 року по 31
березня 2010 року.

Відповідно до п. 10.1. договору
приймання-передача закінчених робіт
здійснюється в порядку, встановленим
Загальними умовами та цим договором
підряду. Замовник починає приймання
робіт за місцем їх виконання на протязі
15 робочих днів з часу отримання
повідомлення від підрядника про їх
закінчення (п. 10.2.). Передача закінчених
робіт підрядником та приймання їх
замовником оформлюється актом
приймання-передачі виконаних робіт (п.
10.3.).

При цьому за умовами п. 10.4 договору з
моменту підписання акту
приймання-передачі виконаних робіт з
замовнику переходить право власності
на закінчені роботи.

Так, в матеріалах справи наявні
підписані 26 березня 2010 року сторонами
вказаного договору акт приймання
виконаних підрядних робіт за березень
2010 року (а.с. 29-31)та довідка про вартість
виконаних підрядних робіт за березень
2010 року (а.с. 28) на суму 211296,77 грн., які
підтверджують виконання підрядником -
ПП „Естет-Буд" обумовлених вказаним
договором від 26.02.2010 р. робіт та
прийняття цих робіт відповідачем.

Крім того, 30.03.2010 р. Концерн
„Військторгсервіс", від імені якого
діяла філія „Одеське управління
військової торгівлі" (замовник), з
одного боку, та Приватне підприємство
„Естет-Буд" (підрядник), з другого боку,
уклали договір підряду (на виконання
робіт) (а.с. 21-24), згідно п. 1 якого
підрядник зобов'язується за завданням
замовника на свій риск, за рахунок
власних сил з використанням матеріалу
замовника та власного і відповідно до
умов цього договору виконати
ремонтно-будівельні роботи щодо
влаштування майданчика (за адресою: м.
Одеса, вул. Промислова, 32), згідно з
переліком робіт, що відображені у
кошторису, який є невід'ємною частиною
цього договору. В свою чергу замовник
згідно з п. 4.2 договору зобов'язаний
прийняти в установленому порядку та
оплатити виконані роботи.

В п. 2.1 вказаного договору підряду
вказана вартість робіт (договірна
ціна), що встановлена у відповідності
до кошторисної документації, яка є
додатком до цього договору, згідно
державних будівельних норм є твердою і
становить 311414,40 грн. разом з ПДВ (20%). В
вартість робіт включено всі витрати
підрядника, його винагорода, а також
вартість матеріалу підрядника, що
використовується при виконанні цього
договору.

Згідно з п. 3.1 договору від 30.03.2010 р.
підрядник приступає до виконання робіт
після підписання цього договору
сторонами. Термін виконання робіт, які
обумовлені пунктом 1.1 цього договору,
становить з 1 квітня 2010 року по 30 квітня
2010 року.

Відповідно до п. 10.1. договору
приймання-передача закінчених робіт
здійснюється в порядку, встановленим
Загальними умовами та цим договором
підряду. Замовник починає приймання
робіт за місцем їх виконання на протязі
15 робочих днів з часу отримання
повідомлення від підрядника про їх
закінчення (п. 10.2.). Передача закінчених
робіт підрядником та приймання їх
замовником оформлюється актом
приймання-передачі виконаних робіт (п.
10.3.).

При цьому за умовами п. 10.4 договору з
моменту підписання акту
приймання-передачі виконаних робіт з
замовнику переходить право власності
на закінчені роботи.

Як вбачається з матеріалів справи,
обумовлені вказаним договором від
30.03.2010 р. роботи були виконані
підрядником - ПП „Естет-Буд" та
прийняті замовником без зауважень, про
що свідчать підписані сторонами 30
квітня 2010 року акт приймання виконаних
підрядних робіт за квітень 2010 року (а.с.
33-35) та довідка про вартість виконаних
підрядних робіт за квітень 2010 року (а.с.
32) на суму 311 414,40 грн.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14
Цивільного кодексу України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням
другої сторони, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

В свою чергу укладені між відповідачем
та ТОВ „Естет-Буд" вищевказані
договори підряду є підставою для
виникнення у сторін за цими договорами
відповідних господарських зобов'язань
згідно зі ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст.
11, 202, 509 ЦК України), і є обов'язковими
для виконання їх сторонами у
відповідності з положеннями ст. 629 ЦК
України.

Відповідно до частини 4 ст. 882
Цивільного кодексу України передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті, і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Частиною 4 ст. 879 Цивільного кодексу
України передбачено, що оплата робіт
провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Положеннями ст.ст. 843, 844 ЦК України
передбачено, що у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Ціна у договорі підряду
може бути визначена у кошторисі.
Кошторис на виконання робіт може бути
приблизним або твердим. Кошторис є
твердим, якщо інше не встановлено
договором.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 Цивільного кодексу України).

До того ж ст. 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно п. 10.6. вказаних вище договорів
підряду від 20.09.2007 р., від 26.02.2010 р. і від
30.03.2010 р. підписання акту
приймання-передачі виконаних робіт є
підставою для проведення остаточних
розрахунків.

В силу статті 538 Цивільного кодексу
України виконання свого обов'язку
однією із сторін, яке відповідно до
договору обумовлене виконанням другою
стороною свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання, при якому
сторони повинні виконувати свої
обов'язки одночасно, якщо інше не
встановлено умовами договору, актами
цивільного законодавства тощо.

Отже, прийняття відповідачем виконаних
підрядчиком обумовлених договорами
підряду відповідних підрядних робіт є
підставою виникнення у відповідача
зобов'язання оплатити вказані роботи
на підставі оформлених сторонами актів
приймання виконаних підрядних робіт за
листопад 2007 року, за березень 2010 року та
за квітень 2010 року, як це передбачено
умовами договорів та приписами чинного
законодавства.

Оплата за виконані роботи відповідно
до п. 11.1. вказаних договорів підряду
здійснюється замовником на протязі 30
календарних днів з дня підписання акту
приймання-передачі виконаних робіт
шляхом переказу коштів на
розрахунковий рахунок підрядника
залишку коштів.

Також відповідно до п. 11.2
вищезазначених договорів розрахунки
за виконані роботи проводяться на
підставі документів про обсяги
виконаних робіт та їх вартості.
Документи про виконані роботи та їх
вартість складаються та підписуються
підрядником та передаються замовнику.
При цьому підрядник може переступити
право вимоги за цими договорами на
користь третіх осіб тільки після
підписання акту приймання-передачі
виконаних робіт.

Так, як вже зазначалось, вартість
виконаних підрядником згідно з
вказаними договорами підряду робіт
визначена в довідках про вартість
виконаних підрядних робіт за листопад
2007 року, за березень 2010 року та за
квітень 2010 року.

Як з'ясовано судом, та не спростовано
відповідачем, останнім не було
оплачено підряднику виконані ним
підрядні роботи за вказаними
договорами підряду від 20.09.2007 р., від
26.02.2010 р. і від 30.03.2010 р. У зв'язку з цим у
відповідача виникла заборгованість
перед підрядником.

Між тим в подальшому 17 липня 2012 р.
Приватне підприємство „Естет-Буд"
(первісний кредитор) та фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 (новий кредитор)
-позивач уклали договір про
відступлення права вимоги (а.с. 9),
відповідно до умов п. 1 якого первісний
кредитор передає належне йому право
вимоги згідно за наступними
договорами: б/н від 20.09.2007 р. на суму
167907,60 грн., б/н від 26.02.2010 р. на суму 211296,77
грн., і б/н від 30.03.2010 р. на суму 311414,40 грн.
(далі - основні договори), а позивач
приймає право вимоги виконання
зобов'язань, що належить первісному
кредитору за основними договорами.
Загальна заявлена сума вимоги
виконаних зобов'язань за основними
договорами складає 690618,77 грн.

В п. 1.2 договору відступлення права
вимоги визначено, що згідно
корегованому акту виконаних робіт та
акту звірки розрахунків уточнена сума
виконаних зобов'язань за основними
договорами становить: по договору б/н
від 20.09.2007 р. - 167907,60 грн., по договору /н
від 26.02.2010 р. - 203825,31 грн., по договору б/н
від 30.03.2010 р. - 311414,40 грн., всього 683147,31
грн.

З вказаного договору відступлення
права вимоги випливає, що позивач
займає місце первісного кредитора в
зобов'язаннях, що виникли з основних
договорів в обсязі та на умовах, що
існують на момент укладання цього
договору (п. 1.3. договору).

За передане право вимоги до боржника за
основними договорами (яким є Концерн
„Військторгсервіс", від імені якого
діяла філія „Одеське управління
військової торгівлі") позивач сплачує
первісному кредитору суму в розмірі 75%
фактично стягнутої вартості права
вимоги за основними договорами. Така
виплата здійснюється позивачем після
стягнення з боржника за основними
договорами суми боргу, зазначеної в п.
1.2 цього договору (п. 2.1 договору від
17.07.2012 р.).

Згідно положень п. 5.1. договору
відступлення права вимоги від 17.07.2012 р.
останній набрав чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

У відповідності з п. 1. ч. 1 ст. 512
Цивільного кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України
визначено обсяг прав, що переходять до
нового кредитора у зобов'язанні, а саме:
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності зі статтею 516
Цивільного кодексу України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу
України первісний кредитор у
зобов'язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються, та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
підрядник - ПП „Естет-Буд" згідно
листа-повідомлення № 1/54 від 19.07.2012 р.
(а.с. 10) повідомив відповідача про
відступлення згідно договору від 17.07.2012
р. ФОП ОСОБА_3 права вимоги сплати боргу
за виконані підрядні роботи згідно
договорів підряду від 20.09.2007 р., від
26.02.2010 р. і від 30.03.2010 р.

Як вбачається з наявного в матеріалах
справи акту звірки взаємних
розрахунків за період з 17.07.2012 р. по
25.10.2013 р. між філією „Одеське
управління військової торгівлі" та ФОП
ОСОБА_3 (а.с. 11), відповідач підтвердив
наявність заборгованості перед
позивачем в сумі 683147,31 грн.

Проте, як вказує позивач та з'ясовано
судом, погашення заборгованості на
користь нового кредитора - позивача
відповідачем не було здійснено, що
стало підставою для звернення позивача
до суду із заявленим позовом.

Між тим несплатою позивачу суми
заборгованості в розмірі 683147,31 грн., яка
виникла за вище вказаними договорами
підряду, відповідач порушив умови цих
договорів, що є недопустимим згідно ст.
525 Цивільного кодексу України. Наразі
слід зазначити, що при укладенні
вказаних договорів підряду від 20.09.2007
р., від 26.02.2010 р. і від 30.03.2010 р. відповідач
погодився з умовою (п. 11.2) про те, що
підрядник може переступити право
вимоги за цими договорами на користь
третіх осіб після підписання акту
приймання-передачі виконаних робіт

При цьому слід зазначити, що заявлену
позивачем до стягнення суму боргу
відповідач не спростував, докази її
погашення в матеріалах справи
відсутні. Так, частиною другою статті 22
ГПК України передбачено, що сторони
мають право подавати докази, брати
участь у дослідженні доказів, заявляти
клопотання тощо; обґрунтовувати свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами (ч. 2 ст. 43 ГПК України), якими в
силу ст. 32 ГПК України є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інших обставин, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

В свою чергу вказані обставини є
підставою для стягнення суми
заборгованості в розмірі 683147,31 грн. на
користь позивача.

Відтак, суд вважає обґрунтованими
вимоги позивача про стягнення з
відповідача вказаної суми
заборгованості.

Наразі позивач вказує, що у зв'язку з
невиконанням відповідачем свого
обов'язку щодо погашення
заборгованості перед ФОП ОСОБА_3 до
відповідача має застосовуватися
відповідальність, передбачена
розділом 13 вказаних договорів підряду
(на виконання робіт), а саме стягнення
штрафу у розмірі 10% від невиплаченої
суми, що складає 68 314,73 грн.

Так, невиконання зобов'язання або
виконання зобов'язання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) згідно ст. 610
Цивільного кодексу України є
порушенням зобов'язання.

В свою чергу відповідно до ст. 611
Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Як передбачено частиною 1 ст. 548
Цивільного кодексу України, виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Між тим за умовами договору про
відступлення права вимоги від 17.07.2012 р.
позивач набув право стягнення
основного боргу та у цьому договорі
відсутня вказівка щодо передачі
позивачу право на стягнення штрафних
санкцій, які існували на момент
укладення вказаного договору.

Відтак, суд вважає необґрунтованими
вимоги позивача про стягнення з
відповідача штрафу у розмірі 10% від
невиплаченої суми, що складає 68 314,73
грн.

Наразі слід зазначити, що обов'язок
сплати на користь позивача існуючої
заборгованості перед ПП „Естет-Буд" у
відповідача виник з моменту укладення
між підрядником та позивачем договору
про відступлення права вимоги від
17.07.2012 р. Як вже зазначалось вище,
відповідачем вказаний обов'язок не
були виконано, хоча останнім визнано
наявність заборгованості перед
позивачем, про що між сторонами був
підписаний акт звірки взаємних
розрахунків. В свою чергу згідно
положень ст. 612 ЦК України відповідач
вважається таким, що прострочив,
оскільки він не приступив до виконання
зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При цьому застосування положень
частини другої названої статті ЦК не
передбачає наявність вини боржника,
оскільки згідно частини першої цієї ж
статті боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Разом з тим слід зазначити, що згідно
положень ЦК проценти річних є
самостійною формою цивільно-правової
відповідальності за порушення
грошових зобов'язань та можуть
стягуватися поряд із пенею. Так, розмір
таких процентів річних може бути
визначений сторонами в договорі. З
огляду на те, що в укладеному сторонами
договорі не встановлено іншого
відсотку, відповідно сплаті підлягають
3% річних від простроченої суми за весь
час прострочення.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
процентів, поряд з інфляційними
втратами, є способом захисту його
майнового права та інтересу, суть яких
полягає в отриманні компенсації (плати)
від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вищенаведене та
невиконання відповідачем зобов'язання
перед позивачем щодо здійснення оплати
заборгованості, суд вважає, що
позивачем цілком правомірно
нараховано відповідачу 3% річних за
період з 17.07.2012 р. по 25.10.2013 р. (465 дн.), що
складають 26109,32 грн. (683147,31 грн./100% * 3%/365
дн.* 465 дн.).

Відтак, загальна сума заборгованості
відповідача, що підлягає стягненню на
користь позивача, становить 709256,63 грн.
(683147,31 грн. основного боргу + 26109,32 грн. 3%
річних).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Оцінюючи надані сторонами докази в
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 частково обґрунтовані,
відповідають фактичним обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства, тому підлягають
частковому задоволенню.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, та
рішення відбулось частково на користь
позивача, відповідно до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати по сплаті
судового збору, понесені позивачем при
подачі позову, слід віднести за рахунок
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам (709256,63 грн.), виходячи із
заявленої до стягнення суми (777571,36 грн.).
Так, з огляду на те, що за заявленими
позовними вимогами сума судового збору
склала 15551,43 грн., відповідно до
стягнення з відповідача підлягає 14185,14
грн. (709256,63 грн. х 15551,43 грн. / 777571,36 грн.).

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України,

суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Концерну „Військторгсервіс"
в особі філії „Одеське управління
військової торгівлі" концерну
„Військторгсервіс" про стягнення 777
571,36 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з Концерну
„Військторгсервіс" в особі філії
„Одеське управління військової
торгівлі" концерну „Військторгсервіс"
(65063, м. Одеса, вул. Армійська, 10-А; ; р/р 4701 у філії
„Одеське РУ" АТ „Банк „Фінанси та
кредит", МФО 328823) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1;
ідент. номер НОМЕР_1) основний борг в
сумі 683147/шістсот вісімдесят три тисячі
сто сорок сім/грн. 31 коп., 3% річних в сумі
26109/двадцять шість тисяч сто
дев'ять/грн. 32 коп., витрати по сплаті
судового збору в сумі 14185/чотирнадцять
тисяч сто вісімдесят п'ять/грн. 14 коп.

3. В задоволенні решти частини
вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
Концерну „Військторгсервіс" в особі
філії „Одеське управління військової
торгівлі" концерну „Військторгсервіс"
відмовити.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 17.02.2014 р.

Суддя
Петров В.С.