ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2014 р.
Справа № 914/4745/13

Господарський суд Львівської області в
складі судді Петрашко М.М. розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Львівське автотранспортне
підприємство - 14630", м.Львів

до відповідача Твариства з обмеженою
відповідальністю "Гал-Всесвіт", м.Львів

про стягнення 31 365,05 грн.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явився;

від відповідача не з'явився.

Заяви про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено
Публічним акціонерним товариством
"Львівське автотранспортне
підприємство - 14630" до відповідача
Приватного підприємства "Гал-Всесвіт"
про стягнення 31 365,05 грн.

Ухвалою суду від 23.12.2013р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 22.01.2014р. Ухвалою
суду від 22.01.2014р. розгляд справи
відкладено на 05.02.2014р. Ухвалою суду від
05.02.2014р. замінено відповідача Приватне
підприємство "Гал-Всесвіт" його
правонаступником - Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Гал-Всесвіт" та відкладено розгляд
справи на 19.02.2014р.

Позивач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, на виконання вимог ухвали
суду від 05.02.2014р. подав клопотання (від
18.02.2014р. вх.№6988/14) про долучення до
матеріалів справи доказів надсилання
на адресу Твариства з обмеженою
відповідальністю "Гал-Всесвіт" (79024
м.Львів, вул.Пластова, буд.10) копії
позовної заяви та доданих до неї
документів. Крім того позивачем подано
клопотання (від 08.02.2014. вх.№614/14) в якому
Публічне акціонерне товариство
"Львівське автотранспортне
підприємство - 14630" зазначає, що
сторонами в позасудовому порядку
врегульовано спір, та погоджено, що
борг відповідача становить 26 662,00 грн., в
підтвердження чого позивач долучив до
вказаного клопотання акт надання
послуг на суму 26 662,00 грн.

Розглянувши клопотання позивача (від
08.02.2014. вх.№614/14) в якому зазначено, що
борг відповідача становить 26 662,00 грн.,
суд дійшов висновку прийняти вказане
клопотання, як заяву про зменшення
позовних вимог.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвал суду не
виконав, причин неявки представника та
невиконання вимог ухвали суду не
повідомив. Станом на 19.02.2014р. від
відповідача не повернулось поштове
повідомлення про вручення йому ухвали
суду від 05.02.2014р. або поштовий конверт
без вручення його адресату. Дана ухвала
надсилалась відповідачу на адресу
вказану позивачем у позовній заяві, а
саме: 79041, м.Львів, вул.Окружна, 57, а також
на адресу зазначену у зазначену у
Єдиному деравному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а
саме: 79024 м.Львів, вул.Пластова, буд.10.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України,
суддя, прийнявши позовну заяву, не
пізніше трьох днів з дня її надходження
виносить і надсилає сторонам,
прокурору, якщо він є заявником, ухвалу
про порушення провадження у справі, в
якій вказується про прийняття позовної
заяви, призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Згідно п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від
26.12.2011р. № 18 із внесеними змінами та
доповненнями «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Отже, суд виконав умови Господарського
процесуального кодексу України щодо
належного повідомлення відповідача
про час і місце розгляду справи. До
повноважень господарських судів не
віднесено встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Інші адреси відповідача, крім
вказаної у позовній заяві та у витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом суду невідомо.

Станом на 19.02.2014р. від відповідача
відзив, заяви, клопотання, в тому числі
про відкладення розгляду справи не
надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд вважає за можливе
розглянути справу відповідно до ст. 75
ГПК України при відсутності
представника відповідача за наявними у
ній матеріалами яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Даний спір розгядається в межах заяви
(клопотання) позивача про зменшення
розміру позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд,-

встановив:

Згідно із ст.32 Закону України «Про
автомобільний транспорт» власники
автостанцій зобов'язані укласти
договір з автомобільним перевізником,
що здійснює перевезення пасажирів на
автобусних маршрутах загального
користування, що пролягають через цю
автостанцію.

Відповідач є власником автостанцій у
м.Львові по вул.Б.Хмельницького, 225, а
також автостанції у м.Жовкві.

Згідно досягнутих домовленостей
відповідач надає позивачу послуги
станційно-касового обслуговування, в
тому числі реалізує через каси
автостанцій квитки на приміські
маршрути, що обслуговує позивач.

Як зазначено у позовній заяві, згідно
відомостей ф. 20-АСС протягом травня 2013р.
відповідач реалізував квитки на
маршрути позивача на загальну суму 31
367,05 грн., проте цих кошів позивачу не
вернув.

Позивач звертався до відповідача з
вимогою повернути одержані від продажу
квитків кошти, однак вимога була
проігнорована.

Відповідно до акту надання послуг
підписаного між позивачем та
відповідачем реалізовано квитків на
загальну суму 31 367,05 грн., з яких
комісійна винагорода відповідача
становить 15%, що складає 4 705,05 грн., а 26
662,00 грн. належить до перерахунку
позивачу.

Як стверджує, позивач, відповідач своїх
зобов'язань не виконав, а тому Публічне
акціонерне товариство "Львівське
автотранспортне підприємство - 14630"
звернулось до господарського суду
Львівської області та просить стягнути
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гал-Всесвіт" 26 662,00
грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази та заслухавши
представників сторін, суд дійшов
висновку, що позов слід задоволити
повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 642 ч. 2 ЦК України якщо особа,
яка одержала пропозицію укласти
договір, у межах строку для відповіді
вчинила дію відповідно до вказаних у
пропозиції умов договору (відвантажила
товари, надала послуги, виконала
роботи, сплатила відповідну суму
грошей тощо), яка засвідчує її бажання
укласти договір, ця дія є прийняттям
пропозиції.

Відповідно до ст. 644 ч. 1 ЦК України якщо
пропозицію укласти договір зроблено
усно і в ній не вказаний строк для
відповіді, договір є укладеним, коли
особа, якій було зроблено пропозицію,
негайно заявила про її прийняття.

Згідно із ч.1 ст. 181 ГК України
допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ст.901 ЦК
України).

Як вбачається з матеріалів справи, а
зокрема з відомостей ф.20-АСС, а також з
акту надання послуг, відповідачем
реалізовано квитків на загальну суму 31
367,05 грн., з яких комісійна винагорода
відповідача становить 15%, що складає 4
705,05 грн., а 26 662,00 грн. належить до
перерахунку позивачу.

В матеріалах справи відсутні докази
перерахування позивачу 26 662,00 грн.
Відповідач відзив на позов не надав та
проти позову не заперечив.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачу надсилалася вимога про
сплату заборгованості, яка існує перед
позивачем. Докази відправки містяться
в матеріалах справи. Однак
відповідачем було залишено вказану
претензії без відповіді.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Суд, враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, дійшов
висновку про те, що позовна вимога
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 26 662,00 грн. є
обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи, не спростована
відповідачем та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Як вбачається із долученого до
матеріалів справи платіжного
доручення №10553 від 18.12.2013р. при поданні
позову позивач сплатив судовий збір в
сумі 1 720,50 грн., який відповідно до ст.49
ГПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116,
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гал-Всесвіт" (79024,
м.Львів, вул.Пластова, буд.10, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Львівське
автотранспортне підприємство - 14630" (79019,
м.Львів, вул.Городницька, 47, ) основний борг в розмірі 26 662,00 грн.
та судовий збір в розмірі 1 720,50 грн.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 24.02.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.