ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р.Справа № 922/5314/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання
Рудяк Т.О.

розглянувши справу

за позовом Приватне АТ "Укртелеком" в о.
Філії централізованого продажу послуг
ПАТ "Укртелеком", м. Київ до ФОП
ОСОБА_2, м. Чугуїв про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Протопопова І.В., за дов.

відповідача - не з*явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне АТ "Укртелеком" в о. Філії
централізованого продажу послуг ПАТ
"Укртелеком", м. Київ звернулось із
позовом до ФОП ОСОБА_2, м. Чугуїв про
стягнення 6164,09 грн. основного боргу, 177,26
грн. пені та 77,81 грн. інфляційних за
порушення умов договору №888311-263 від
20.05.2010 року.

Представник позивача позов підтримав у
повному обсязі.

Відповідач в призначене судове
засідання не з*явився, до суду
повернулась ухвала про порушення
провадження у справі, направлена на
адресу відповідача, з відміткою пошти:
"зі спливом терміну зберігання".

Відповідно до роз'яснень, викладених
Вищим господарським судом у
інформаційному листі №01-8/482 від
13.08.2008р. до повноважень господарських
судів не віднесено з'ясування
фактичного місцезнаходження юридичних
осіб або місця проживання фізичних
осіб - учасників судового процесу на
час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому відповідні
процесуальні документи надсилаються
господарським судом згідно з поштовими
реквізитами учасників судового
процесу, наявними в матеріалах справи.

Крім того, в зазначеному
інформаційному листі викладено й
правову позицію, згідно з якою
примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній"і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.

На підставі вищевикладеного суд дійшов
висновку про належне повідомлення
учасників процесу про час та місце
судового засідання.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог або
заперечень на позов, в зв'язку з чим
справа розглядається в порядку статті
75 ГПК України за наявними в ній
матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, встановив наступне:

Між Відкритим акціонерним товариством
«Укртелеком», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Укртелеком», (позивач по справі) і
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
(відповідач по справі) укладено договір
від 20.05.2010р. № 888311-263 «Про
взаємоз'єднання телекомунікаційної
мережі оператора з телекомунікаційною
мережею ВАТ «Укртелеком» (далі -
Договір).

Згідно п.1.3 Договору та п.1.2 угоди про
надання телекомунікаційних послуг
(далі - Угода) до договору предметом
договору є послуги, що можуть
надаватися після встановлення
взаємоз'єднання.

Послуги, які надає позивач відповідачу
за цим Договором, визначені у п.1.2.1
Угоди; послуги, які надає відповідач
позивачу - у п.1.2.2 Угоди.

Відповідно до п.3.14 та п.3.15 Угоди сторони
складають та підписують акти
здавання-приймання наданих у звітному
місяці послуг. Підписані сторонами
акти здавання-приймання наданих послуг
є достатньою підставою для оплати
рахунків за надані послуги. Якщо акти
здавання-приймання наданих послуг не
будуть підписані у строк, передбачений
цим Договором, то рахунки, сформовані
згідно даних позивача, є достатньою
підставою для сплати за надані послуги.

Згідно п.3.16 Угоди оплата сторонами
рахунків проводиться не пізніше
останнього числа місяця, що настає
після звітного періоду. Рахунки за
отримані послуги сплачуються шляхом
простого банківського переказу на
розрахункові рахунки сторін. Також
розрахунки між сторонами за цим
Договором можуть проводитися шляхом
зарахування зустрічних однорідних
фінансових вимог. Для здійснення такої
форми розрахунку сторони підписують
протокол проведення розрахунків, в
якому відображають вартість послуг,
наданих за звітний період, та суму
перевищення, що належить до сплати
стороною, визначеною боржником, у
встановлені строки. Форму протоколу
проведення розрахунків наведено в
додатку № 27 до Договору.

Пунктом 5.2 Порядку взаєморозрахунків
між операторами телекомунікацій за
послуги доступу до телекомунікаційних
мереж загального користування (витяг
міститься в матеріалах справи), який
затверджений рішенням Національної
комісії з питань регулювання зв'язку
України від 09.07.2009 № 1586 та
зареєстрований у Міністерстві юстиції
України 21.09.2009 за № 880/16896, визначено, що
усі оператори телекомунікацій
зобов'язані розраховуватись за
послуги, що надаються в точці
взаємоз'єднання.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконав зобов'язання за
Договором, надав відповідачу послуги,
оформив акти здавання-приймання
наданих послуг та рахунки, протоколи
проведення розрахунків, які направив
відповідачу.

Відповідачу були надані послуги: в
березні 2013 року на суму 3164,77 грн., в
квітні 2013 року на суму 1436,40 грн., в
травні 2013 року на суму 1416,28 грн., в
червні 2013 року на суму 1017,54 грн., в липні
2013 року на суму 1411,48 грн., а всього на
суму 8446,47 грн.

За зазначені вище періоди акти
здавання-приймання наданих послуг,
крім квітня 2013 року, відповідач не
повернув на адресу позивача. Тому,
рахунки сформовані на підставі п.3.15
Договору.

За зазначені вище періоди протоколи
проведення розрахунків крім квітня 2013
року відповідач не повернув на адресу
позивача, тому підстав для розрахунку
за зустрічними однорідними
фінансовими вимогами у позивача немає.

Рахунок за березень 2013 року Оператором
оплачено частково у сумі 1618,99 грн. та 92,63
грн., а загалом 1711,62 грн. Інші рахунки за
вказані вище періоди не оплачені.

В оплату рахунку за квітень 2013 року
зарахована сума 570,76 грн. згідно
протоколу проведення розрахунків від
30.04.2013.

Таким чином, основний борг Оператора
згідно Договору за період з квітня по
липень 2013 року включно складає 6 164,09
грн.

Надаючи правову оцінку вище викладеним
обставинам суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського
кодексу України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Згідно статті 525
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом та припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін допускається
лише у випадках, встановлених законом
або договором, а згідно статті 599
Цивільного кодексу України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на момент розгляду справи,
відповідач заборгованості за надані
послуги не сплатив та не надав суду
жодних доказів, які б спростовували
суму заявленого боргу.

Враховуючи, що сума основного боргу
відповідачем не оспорена, відповідач
не надав суду доказів про погашення
заборгованості, а також, враховуючи, що
відповідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином та у встановлений строк, позовні
вимоги позивача в сумі 6 164,09 грн., суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п.3.2 Договору у випадку
несвоєчасної оплати робіт та послуг
Сторона-боржник повинна сплатити пеню
в розмірі однієї облікової ставки НБУ,
що діяла у період за який нараховується
пеня, від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
затримки платежу, включаючи день
оплати.

Враховуючи, що сума боргу в частині
стягнення пені відповідачем не
оспорена, відповідач не надав суду
доказів про погашення суми боргу, суд
вважає позовні вимоги в частині
стягнення пені в сумі 177,26 грн.
обґрунтованими, такими, що
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми.
За таких обставин, позовні вимоги
позивача в розмірі 77,81 грн. 3% річних
обґрунтовані, відповідають вимогам
діючого законодавства та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст.
1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1,
АДРЕСА_1, 63505) на користь Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Філії централізованого продажу
послуг ПАТ «Укртелеком» (код 36282159,
адреса: бульвар Т.Шевченка, 18, м. Київ,
01601) суму основного боргу у розмірі 6164,09
грн., 3% річних в сумі 77,81 грн., пеню в сумі
177,26 грн., судовий збір в сумі 1720,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.02.2014 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/5314/13