м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24281/13 05.02.14

За позовом корпорації «АРТЕРІУМ»

до акціонерного компанії "ДОРІ-ДАРМОН"

про стягнення 265.908,42 доларів США, що
еквівалентно 2.125.406,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Задорожна Л.Г. - за
довіреністю від 28.01.2014 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Корпорація "АРТЕРІУМ" звернулася до
Господарського суду міста Києва із
позовом до акціонерної компанії
"ДОРІ-ДАРМОН" про стягнення з
останнього 265.908,42 доларів США, що
еквівалентно 2.125.406,00 грн.

Суть спору: позивач свої позовні вимоги
мотивує тим, що останній на підставі
укладеного сторонами спору контракту
від 13.06.2013 № ЕХР-110/13 поставив
відповідачеві товар загальною
вартістю 265.908,42 доларів США, проте
останній товар на користь позивача не
оплатив.

Таким чином, на підставі викладеного
позивачем заявлена позовна вимога про
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 265.908,42 доларів
США.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 прийнято позовну заяву
до розгляду та порушено провадження у
справі № 910/24281/13.

До господарського суду 03.02.2014 надійшла
заява відповідача від 15.01.2014 № 24-05/103, у
відповідності до якої останній позовні
вимоги визнав повністю та просив
розглянути справу у найкоротші строки.

У судовому засіданні 05.02.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи представника
позивача по суті спору та дослідивши
наявні докази у матеріалах даної
справи, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між корпорацією "АРТЕРІУМ", яка
зареєстрована у відповідності до
законодавства Україні, як продавцем,
(далі - позивач) та акціонерною
компанією "ДОРІ-ДАРМОН", зареєстровано
за законодавством Республіці
Узбекистан, як покупцем, (далі -
відповідач) укладено контракт від 13
червня 2013 № ЕХР-110/13 (далі - Контракт), у
відповідності до п. 1.1 якого позивач
зобов'язується передати у власність
відповідача на умовах, в обсягах і у
порядку, передбаченому Контрактом,
медикаменти (далі - товар), а відповідач
зобов'язується прийняти і оплатити
товар згідно із положеннями Контракту.

Пунктом 1.2 Контракту встановлено, що
поставка товару здійснюється на
підставі специфікацій, які
підписуються уповноваженими
представниками сторін на кожну партію
товару і є невід'ємною частиною
Контракту (далі - Специфікація).

Відповідач зобов'язаний оплачувати
товар згідно разових специфікацій до
Контракту (п. 1.3. Контракту).

Як передбачено п. 3.1 Контракту, товар
поставляється на умовах СIР-Ташкент,
(згідно Міжнародних правил тлумачення
термінів ІНКОТЕРМС-2010).

Сторонами у п. 5.1 Контракту узгоджено,
що оплата за товар, який поставляється,
здійснюється в доларах США шляхом
банківського переказу на рахунок
позивача на умовах відстрочення
платежу на 60 (шістдесят) календарних
днів від дати складання міжнародної
транспортної накладної (CMR) у місті
Києві або авіатранспортної накладної
(AirWAYbill) у аеропорту Бориспіль.

Так, позивач 26 вересня 2013 року, на
підставі специфікації від 17.09.2013 № 3 до
Контракту та інвойсу від 17.09.2013 №
ЕХР-110/13-3, здійснив поставку товару
загальною вартістю 265.908,42 доларів США,
що підтверджується вантажною
міжнародною товарно-транспортною
декларацією (CMR) від 26.09.2013 А № 0497630,
засвідчена копія якої міститься у
справі.

Факт отримання відповідачем товару
підтверджується вантажною митною
декларацією № А 5029505 (засвідчена копія
декларації наявна у справі).

Таким чином, з урахуванням умов
Контракту, визначених п. 5.1, оплата
товару повинна бути здійснена
відповідачем у період з 27.09.2013 до 25.11.2013,
включно.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем його грошових зобов'язань
за Контрактом, останній у строк,
визначений п. 5.1 Контракту, оплату
отриманого товару на користь позивача
не здійснив. Таким чином, вказана
обставина призвела до виникнення у
відповідача перед позивачем
заборгованості в сумі 265.908,42 доларів
США.

Пунктом 15.2 Контракту передбачено, що у
разі якщо сторони не дійдуть згоди
шляхом переговорів, то спір підлягає
передачі на розгляд у Господарський
суд міста Києва.

Статтею ст. 5 Закону України "Про
міжнародне приватне право" унормовано,
що учасники правовідносин можуть
самостійно здійснювати вибір права, що
підлягає застосуванню до змісту
правових відносин .

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону
України "Про міжнародне приватне
право", суди України можуть приймати до
свого провадження і розглядати справи
з іноземним елементом у випадках, якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України .

Згідно п. 2 ст. 4 Угоди про порядок
вирішення спорів, пов'язаних із
здійсненням господарської діяльності,
укладеної державами - учасницями СНД у
місті Києві 20.03.1992, суб'єкти
зовнішньоекономічної діяльності країн
- учасниць СНД при укладанні контрактів
можуть домовитися про передачу спору
до компетентного суду будь-якої
держави, який підписав зазначену Угоду.

Таким чином , відповідно до статей 11, 509
Цивільного кодексу України договір є
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), які повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до
вказівок закону, договору (ст. 526
Цивільного кодексу України), а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається (ст. 525
Цивільного кодексу України).

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України унормовано, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати, у тому числі, оплати
товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання , то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Як вбачається із заяви відповідача від
15.01.2014 № 24-05/106, заступник голови
правління відповідача заборгованість
перед позивачем визнав повістю.

Частиною 5 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
унормовано, що у разі визнання
відповідачем позову господарський суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Судом, у свою чергу, встановлено, що
визнання відповідачем позову не
суперечить законодавству, а також не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Таким чином, з урахуванням викладеного,
суд дійшов висновку, що позовна вимога
про стягнення з відповідача основної
заборгованості підлягає задоволенню
повністю в сумі 265.908,42 доларів США.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерної компанії
"ДОРІ-ДАРМОН" (100021, Республіка
Узбекистан, м. Ташкент, вул. Чорсу, буд.
21; ідентифікаційний номер 201389395) на
користь корпорації "АРТЕРІУМ" (01032, м.
Київ, вул. Саксаганського, буд. 139,
ідентифікаційний код 33406813)
заборгованість у розмірі 265.908,42 (двісті
шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот вісім)
доларів США 42 центів (що еквівалентно
2.125.406,00 грн); витрати по сплаті судового
збору в сумі 42.508,12 (сорок дві тисячі
п'ятсот вісім) грн 12 коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 11 лютого 2014
року.

Суддя
С.В. Балац