ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.02.14р. Справа № 904/9970/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросфера", м.
Дніпропетровськ

до відповідача - 1: Селянського
(фермерського) обслуговуючого
господарства "Маленький оазис", м.
Посягва, Гощанський район, Рівненська
область

відповідача - 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 56 354, 01 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Савченко О.А. - адвокат

Жижин Р.В.- адвокат

від відповідача-1: Чимбар А.Д. -
представник (дов. № 7 від 21.01.2014 року)

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агросфера"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до відповідача - 1: Селянського
(фермерського) обслуговуючого
господарства "Маленький оазис" та
відповідача - 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" про
стягнення заборгованості в розмірі 56
354,01 грн., з яких проіндексована суму
боргу у розмірі 35 831,56 грн., проценти за
користування товарним кредитом у
розмірі 19 599,28 грн. та пеня у розмірі 873,17
грн.

Позивач посилається на невиконання
відповідачем-1 свого зобов'язання за
договором купівлі-продажу № 12031 від
08.05.2013 року. Також позивач вважає, що
відповідач-2, відповідно до умов
договору поруки № 12031 - ПОР від 08.05.2013
року, укладеного між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Агросфера"
(кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест"
(поручитель), несе солідарну
відповідальність перед позивачем за
виконання Селянським (фермерським)
обслуговуючим господарством
"Маленький оазис" зобов'язання за
договором купівлі-продажу № 12031 від
08.05.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.12.2013
року порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 21.01.2014 року.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
21.01.2014 року на 04.02.2014 року та з 04.02.2014 року
на 20.02.2014 року.

04.02.2014 року представник відповідача-1
надав у судовому засіданні відзив на
позов, в якому з позовними вимогами не
погоджується та просить в задоволенні
позов них вимог відмовити, з огляду на
наступне. Заборгованість відповідача-1
перед позивачем відсутня в силу того,
що позивачем при передачі товару не
надано документів передбачених п. 4.13
договору, а саме: сертифікатів якості,
які є не від'ємними приналежностями
товару. Відповідно до п. 5.1 право
власності на товар переходить від
позивача (продавця) до відповідача-1
(покупця) в момент передання позивачем
відповідачу, зокрема, супровідних доку
ментів. Тому, відповідач-1 зазначає, що
він мав право на притримання оплати, до
передачі йому всіх необхідних
документів.

Відповідач-1 заперечує щодо можливості
нарахування позивачем відсотків за
користування коштами на період
відстрочки платежу за отриманий товар,
оскі льки позивач не має банківської
ліцензії з надання відповідних послуг.

Також, відповідач-1 зазначає, що пред
ставник позивача застосовував зміну
курсів долару США не дивлячись на те, що
всі сторони спірних взаємовідносин є
резидентами України і розрахунки між
ними мають здійснюватись у
національній валюті - гривні. У
видаткових накладних доданих
позивачем до позову значиться вартість
товару саме в гривні, а не доларах США.

10.02.2014 року представник відповідача-2
надіслав до господарського суду
Дніпропетровської області відзив на
позов, в якому позовні вимоги визнає та
вважає їх обґрунтованими.

18.02.2014 року представник позивача надав
клопотання, в якому зазначає, що
відповідачем-1 було частково оплачено
суму боргу у розмірі 50,00 грн.

18.02.2014 року представник позивача надав
у судовому засіданні пояснення, в яких
зазначає, що відповідно до п.5.4
договору, прийом товару по кількості і
якості та документів згідно п.4.13
проводиться покупцем у момент
одержання товару від продавця.
Покупець зобов'язаний перевірити
комплектацію, цілісність тари, пломб на
ній (якщо вони присутні), а також
відсутність ознак ушкодження і
псування товару й у випадку їхнього
виявлення негайно, до закінчення
прийому, письмово заявити продавцю. При
відсутності такої заяви товар
вважається прийнятим покупцем, а
документи, передбачені п. 4.13 договору, -
йому переданими.

Позивач зазначає, що передбачений в
п.4.13 договору перелік документів був
переданий відповідачу-1 у повному
обсязі. Будь-яких письмових заяв
(претензій) з боку відповідача-1 з
питань кількості, якості та документів
згідно п.4.13 договору, в порядку
передбаченому п.5.4 договору, на адресу
позивача не надходило.

Представник відповідача-2 у судові
засідання, призначені для розгляду
справи, явку свого повноважного
представника не забезпечив. Був
належним чином повідомлений про дату
та місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 20.02.2014 року
оголошена вступна та резолютивна
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача та
представника відповідача-1, оцінивши
докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агросфера"
(продавець) та Селянським (фермерським)
обслуговуючим господарством
"Маленький оазис" (покупець) було
укладено договір купівлі-продажу № 12031
(а.с.16).

Відповідно до пункту 1.1 договору
продавець зобов'язується передати, а
покупець зобов'язується прийняти та
сплатити вартість Засобів Захисту
Рослин, Мікродобрив іменованих у
подальшому товар, відповідно до умов
даного договору (додаткових угод та
специфікацій до нього).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що
конкретний вид товару, його асортимент,
кількість, ціна, строк поставки та
умови оплати товару наведені в
специфікаціях до даного договору.
Специфікації є невід'ємною частиною
даного договору. Ціна товару
встановлена по домовленості сторін, а
сторони визначили грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті - долар
США. Оплата вартості товару (виконання
зобов'язання) підлягає у гривні, згідно
розділу 4 договору.

Згідно з пунктом 3.2 договору загальна
сума договору складається із суми
вартості товару по всіх специфікаціях,
підписаних в рамках цього договору, які
є його невід'ємною частиною, з
урахуванням зміни ціни у спосіб
передбачений пунктами 4.7, 4.8 та суми
процентів за користування товарним
кредитом.

Договір набирає сили з моменту
підписання обома сторонами і діє до
31.12.2013 року, а в частині розрахунків - до
повного виконання покупцем своїх
зобов'язань за цим договором (пункт 13.1
договору).

Специфікацією № 1 від 14.05.2013 року,
специфікацією № 3 від 22.07.2013 року та
специфікацією № 4 від 23.07.2013 року до
договору купівлі-продажу № 12031 від
08.05.2013 року, сторони узгодили
конкретний асортимент, кількість, ціну,
строк поставки та умови оплати товару,
що має передаватися продавцем (а.с.19-21).

Пунктами 1 специфікацій № 1
передбачено, що товар по даній
специфікації до договору продається на
умовах надання продавцем покупцю
товарного кредиту з відстрочкою
платежу. Продавець надає покупцю
товарний кредит з відстрочкою платежу,
з наступним графіком:

- 50 % від суми вартості всього товару по
специфікації покупець має сплатити до
30.08.2013 року;

- решту 50 % від суми вартості всього
товару по специфікації покупець має
сплатити до 10.11.2013 року.

Пунктами 1 специфікацій № 2 та № 3
передбачено, що товар по даній
специфікації до договору продається на
умовах надання продавцем покупцю
товарного кредиту з відстрочкою
платежу. Продавець надає покупцю
товарний кредит з відстрочкою платежу,
з наступним графіком:

- 45 % від суми вартості всього товару по
специфікації покупець має сплатити до
30.08.2013 року;

- решту 55 % від суми вартості всього
товару по специфікації покупець має
сплатити до 10.11.2013 року.

На виконання умов договору позивач
здійснив поставку товару відповідачу-1,
що підтверджується видатковими
накладними:

- № 150514/20 від 15.05.2013 року на суму 23 432,28
грн.;

- № 240706/20 від 24.07.2013 року на суму 10 445,26
грн.;

- № 240708/20 від 24.07.2013 року на суму 10 445,26
грн. (а.с.23-25).

Таким чином, позивач умови договору
виконав в повному обсязі.

Відповідач частково оплатив
поставлений товар у сумі 10 000,00 грн., що
підтверджується банківськими
виписками (а.с.92-93).

Таким чином, заборгованість
відповідача-1 перед позивачем
становить 34 322,80 грн.

Відповідно до пункту 4.2 договору
товарний кредит з відстрочкою платежу
по даному договору надається на умовах
сплати 0,01% річних за користування
товарним кредитом. Товарний кредит
наданий продавцем покупцю в межах
строків визначених умовами оплати
товару у специфікації - є строком
правомірного користування товарним
кредитом. Користування товарним
кредитом за межами строків
встановлених Умовами оплати товару - є
неправомірне користування покупцем
товарним кредитом. У разі несвоєчасної
сплати товарного кредиту, покупець
продовжує користуватись товарним
кредитом (неправомірне користування)
по ставці згідно п.7.2 (протягом 10-ти
календарних), а далі по ставці згідно
п.7.3 договору.

Пунктом 4.6 договору встановлено, що
оплата вартості товару та нарахованих
процентів проводиться у гривнях.
Сторони домовились та узгодили зміну
ціни на товар в межах періоду часу, що
вказаний у п. 4.7 та згідно способів
викладених у пунктах 4.7, 4.8 договору.

Відповідно до пункту 4.7 договору якщо у
період часу: з моменту підписання
специфікації до відвантаження
(поставки товару) та протягом всього
строку користування покупцем товарним
кредитом (як правомірне користування
так і неправомірне), офіційний курс
гривні до іноземної валюти - (долар США)
зміниться в більшу або меншу сторону
від офіційного курсу гривні до
іноземної валюти - (долар США), що
визначений у специфікації до договору
на момент її підписання, покупець
зобов'язаний сплатити продавцю
проіндексовану суму вартості товару у
гривні по договору, як проданого на
умовах товарного кредиту, так і на
інших умовах. Проіндексована сума
вартості товару у гривні
встановлюється як (А1/ А0) х СП = ПСП, де:

- А1 - офіційний курс гривні до долара
США на дату, коли мало місце його зміна
в більшу або меншу сторону по
відношенню до А0;

- А0 - це

- (при першій індексації суми вартості
товару (боргу)) - офіційний курс гривні
до іноземної валюти - Долара США
визначений у специфікації до договору;

- (при кожній черговій індексації) - це
офіційний курс гривні до іноземної
валюти - Долара США, який при попередній
індексації суми вартості товару
(боргу), був за місцем показника - А1;

- СП - сума вартості товару (боргу), яка
підлягає індексації (першій чи
черговій) станом на:

- дату, коли грошові кошти від покупця
(оплата по договору) зараховані на
розрахунковий рахунок продавця,

- дату, вказану в умовах оплати у
специфікації, як останній день строку
погашення товарного кредиту,

- дату будь-яку послідуючу, яка йде
після дати вказаної в умовах оплати у
специфікації , як строк погашення
товарного кредиту,

- ПСП - проіндексована сума вартості
товару (боргу).

Згідно з пунктом 4.8 договору якщо
офіційний курс гривні до іноземної
валюти - (долар США) А1 існуючий на певну
дату у періодах, про які йдеться мова у
п. 4.7 договору, буде величиною меншою,
ніж існуюча на ту ж дату ставка
міжбанківського валютного курсу
гривні до долара США (курс продажу),
підтвердженого ПАТ "АКТАБАНК" чи/або
ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" (Банк обирається за вибором
продавця), то продавець має право на
індексацію суми вартості товару у
гривні, а покупець зобов'язаний
сплатити продавцю вже проіндексовану
суму вартості товару у гривні, з
врахуванням ставки міжбанківського
валютного курсу гривні до долара США
(курс продажу), згідно наступної
формули:

Проіндексована сума вартості товару у
гривні встановлюється як (М1/ А0) х СП =
ПСП, де:

- М1 - міжбанківський курс гривні до
долара США (курс продажу) на дату, коли
мала місце його зміна в більшу або
меншу сторони по відношенню до А0,

- А0 - це

- (при першій індексації суми вартості
товару (боргу)) - офіційний курс гривні
до іноземної валюти - Долара США
визначений у специфікації до договору;

- (при кожній черговій індексації) - це
курс гривні до іноземної валюти -
Долара США, який при попередній
індексації суми вартості товару
(боргу), був за місцем показника - М1;

- СП - сума вартості товару (боргу), яка
підлягає індексації (першій чи
черговій) станом на:

- дату, коли грошові кошти від покупця
(оплата по договору) зараховані на
розрахунковий рахунок продавця,

- дату, вказану в умовах оплати у
специфікації, як останній день строку
погашення товарного кредиту,

- дату будь-яку послідуючу, яка йде
після дати вказаної в умовах оплати у
специфікації , як строк погашення
товарного кредиту,

- ПСП - проіндексована сума вартості
товару.

Міжбанківський курс гривні до долара
США (курс продажу) підтверджується
довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ
"ПУМБ", чи / або ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" (за вибором продавця).

Кількість разів при яких може бути
задіяна індексація суми вартості
товару у гривні (боргу) є необмеженою і
прямо пропорційно залежить від
кількості разів зміни зміну курсу
гривні до долара США, згідно п. 4.7, 4.8
договору, у періоди: починаючи з
моменту підписання специфікації до
відвантаження (поставки товару
покупцю), та протягом всього періоду
користування покупцем товарним
кредитом (як правомірного
користування, так і неправомірного).

Враховуючи викладене, заборгованість
відповідача-1 перед позивачем
проіндексованої суми боргу становить 35
881,56 грн.

08.05.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" (кредитор)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест"
(поручитель) укладено договір поруки №
12031-ПОР (а.с.22).

Пунктом 1.1 договору поруки встановлено,
що предметом цього договору поруки є
зобов'язання поручителя перед
кредитором відповідати за порушення
Селянським (фермерським) обслуговуючим
господарством "Маленький оазис"
(боржник) його зобов'язань перед
кредитором по договору купівлі-продажу
№ 12031 від 08.05.2013 року, що включає
погашення (сплату) товарного кредиту та
будь-якої іншої заборгованості в сумі
та у строк згідно основного договору;
погашення (сплату) суми, на яку
збільшено вартість товару, у зв'язку із
застосуванням способу зміни ціни на
товар (індексація) згідно умов договору
купівлі-продажу; сплату процентів за
користування товарним кредитом у
відповідності до договору
купівлі-продажу та процентів за
користування грошовими коштами; сплату
неустойки (штрафу, пені), що передбачені
умовами договору купівлі-продажу
(а.с.22).

Згідно з пунктом 1.4 договору поруки
поручитель відповідає солідарно та в
повному обсязі по зобов'язанням
Селянського (фермерського)
обслуговуючого господарства
"Маленький оазис" перед кредитором за
договором купівлі продажу № 12031 від
08.05.2013 року.

Відповідно до пункту 4.1 договору поруки
сторонами узгоджено, що у разі
порушення зобов'язання боржником
кредитор має право, на власний вибір,
направити поручителю письмову вимогу
виконати зобов'язання (або певну його
частину) або пред'явити до поручителя
позов.

Пунктом 5.1 договору поруки передбачено,
що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник.

Відповідно до пункту 8.1 договір поруки
набирає чинності з дати його
підписання та діє протягом 4-х років
(а.с.16).

Тому, відповідальність за невиконання
договору відповідачем-1 несе і
відповідач-2, оскільки між ними
укладено договір поруки № 12031 - ПОР від
08.05.2013 року.

Таким чином, відповідач-1 та
відповідач-2 є солідарними боржниками.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 2 статті 533 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Частинами 1 та 5 статті 694 Цивільного
кодексу України передбачено, що
договором купівлі-продажу може бути
передбачений продаж товару в кредит з
відстроченням або з розстроченням
платежу, що і було передбачено
сторонами у п. 4.2 договору.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 специфікацій № 1,
№ 2 та № 3, строк оплати поставленого
товару за видатковими накладними є
таким, що настав 10.11.2013 року.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача-1 про невиконання
позивачем вимог п.4.13. договору, а саме
не надання сертифікату якості товару, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 687
Цивільного кодексу України перевірка
додержання продавцем умов договору
купівлі-продажу щодо кількості,
асортименту, якості, комплектності,
тари та (або) упаковки товару та інших
умов здійснюється у випадках та в
порядку, встановлених договором або
актами цивільного законодавства.

Пунктом 5.4 договору встановлено, що
прийом товару по кількості і якості та
документів згідно п.4.13 проводиться
покупцем у момент одержання товару від
продавця. Покупець зобов'язаний
перевірити комплектацію, цілісність
тари, пломб на ній (якщо вони присутні),
а також відсутність ознак ушкодження і
псування товару й у випадку їхнього
виявлення негайно, до закінчення
прийому, письмово заявити продавцю. При
відсутності такої заяви товар
вважається прийнятим покупцем, а
документи, передбачені п. 4.13 договору, -
йому переданими.

Крім того, судом враховується, що
відповідно до статті 666 Цивільного
кодексу України якщо продавець не
передає покупцеві приналежності
товару та документи, що стосуються
товару та підлягають переданню разом з
товаром відповідно до договору
купівлі-продажу або актів цивільного
законодавства, покупець має право
встановити розумний строк для їх
передання.

Оскільки, будь-які письмові заяви
(претензії) з боку відповідача-1 з
питань кількості, якості та документів
згідно п.4.13 договору, в порядку
передбаченому п.5.4 договору, на адресу
позивача не надходили, тому документи,
передбачені п. 4.13 договору вважаються
переданими позивачем відповідачу-1.

Також, судом враховується наступне:

Частиною 4 статті 179 Господарського
кодексу України встановлено, що при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі, зокрема, вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Відповідно до частини 7 статті 179
Господарського кодексу України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини 1 статті 632
Цивільного кодексу України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін.

Частиною 2 статті 198 Господарського
кодексу України передбачено, що
грошові зобов'язання учасників
господарських відносин повинні бути
виражені і підлягають оплаті у гривнях.

Частиною 2 статті 524 Цивільного кодексу
України встановлено, що сторони можуть
визначити грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті.

Видаткова накладна як документ, який
фіксує факт здійснення господарської
операції, відповідно до Закону України
від 16.07.99 р. №996-ХІУ "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", є первинним документом.

Відповідно до частини 2 статті 533
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що
оплата вартості товару та нарахованих
процентів проводиться у гривнях.

Так, пунктом 4.8 договору сторонами
узгоджено право позивача на індексацію
суми вартості товару у гривні (боргу), у
разі зміни (збільшення або зменшення)
міжбанківського валютного курсу
гривні до іноземної валюти - (долар США).
Також, в даному пункті позивач та
відповідач-1 узгодили формулу, згідно
якої, буде відбуватися розрахунок
проіндексованої суми вартості товару у
гривні та визначили відповідні
показники для такого розрахунку.

Відповідно до пункту 2 статті 9 України
від 16.07.99 р. №996-ХІУ "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити, передбачені
Законом, серед яких немає реквізиту, як
офіційний курс гривні до іноземної
валюти чи/або еквівалент зобов'язання у
іноземній валюті.

Таким чином, видаткова накладна не
повинна містити курс гривні до
іноземної валюти чи/або грошовий
еквівалент зобов'язання.

З урахуванням того, що мало місце
коливання курсу гривні до долара США,
відповідно до п.4.8 договору, продавець
здійснив перерахунок суми основного
боргу по специфікації № 1 від 14.05.2013,
специфікації № 3 від 22.07.2013 та
специфікації № 4 від 23.07.2013 (де
еквівалент вартості товару виражений в
іноземній валюті - долар США), з
урахуванням відповідних змін.

Таким чином, сторони при узгодженні
пункту 4.7, 4.8 договору не порушили норм
чинного законодавства, оскільки
обумовили обов'язок покупця провести
розрахунок в національній валюті
України, визначивши, відповідно до
частини 2 статті 694 Цивільного кодексу
України спосіб зміни ціни виходячи із
співвідношення іноземної валюти -
долара США до гривні.

Таке право чітко передбачене чинним
цивільним законодавством та не
потребує отримання будь-яких дозволів
або ліцензій.

Згідно зі статтею 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Статтею 554 даного Кодексу передбачено,
що у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальністю поручителя.

Таким чином, поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

В ході судового розгляду, позивач надав
докази часткової сплати відповідачем-1
у сумі 50,00 грн., що підтверджується
банківською випискою від 04.02.2014 рок
(а.с.94).

Тому, господарський суд дійшов
висновку, що в частині стягнення 50,00
грн. - провадження у справі слід
припинити згідно з пунктом 1-1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, а позовні вимоги щодо
солідарного стягнення з відповідача-1
та відповідача-2 суми проіндексованої
суми боргу у розмірі 35 831,56 грн.
задовольнити.

Позивачем нараховані проценти за
користування товарним кредитом у сумі
19 599,28 грн.

Частиною 3 статті 692 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Частиною 5 статті 694 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо покупець
прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати.

Відповідно до частини 2 статті 536
Цивільного кодексу України розмір
процентів за користування чужими
грошовими коштами встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що
якщо покупець прострочив оплату
товару, проданого в кредит, на
прострочену суму нараховуються 35
процентів річних за користування
товарним кредитом від останнього дня
строку, коли товар мав бути оплачений,
та протягом 10-ти календарних днів,
тобто до моменту, коли починає діяти
інша процентна ставка, визначена у п. 7.3
цього Договору.

Відповідно до пункту 7.3 договору якщо
покупець прострочив оплату товару,
проданого в кредит, через 10 календарних
днів від останнього дня строку, коли
товар мав бути

оплачений, до дня його фактичної
оплати, на прострочену суму
нараховуються 350 процентів річних за
користування товарним кредитом.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.15),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо солідарного стягнення процентів
за користування товарним кредитом у
розмірі 19 599,28 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

У зв'язку з тим, що відповідач-1
прострочив виконання грошового
зобов'язання, позивачем нараховано
пеню за період з 31.08.2013 року по 16.12.2013
року у сумі 873,17 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України
зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, яке
боржник має передати кредиторові у
випадку порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до пункту 7.1 договору у
випадку порушення термінів оплати,
обумовлених у специфікації(ях) до
договору, покупець сплачує продавцю
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, від суми простроченої
заборгованості за кожен день
прострочення оплати.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.15),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо солідарного стягнення з
відповідача-1 та відповідача-2 пені у
розмірі 873,17 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить солідарно
стягнути з відповідача-1 та
відповідача-2 суму витрат за послуги
адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

05.12.2013 між позивачем (замовник) та
Адвокатським Об'єднанням "Адвокатське
бюро "БАРРІСТЕР" (виконавець) був
укладений договір про надання послуг
адвоката у сфері права № 019-13 (а.с.43).

Відповідно до розділу 1 договору про
надання послуг адвоката АО «АБ
«БАРРІСТЕР» - є добровільним
професійним об'єднанням адвокатів, яке
надає кваліфіковану допомогу у сфері
права через своїх адвокатів та їх:
помічників. Наказ Міністерства юстиції
України Про реєстрацію адвокатського
об'єднання від 10.08.2009 № 1450/5.

Пунктом 2.1 договору про надання послуг
адвоката встановлено, що замовник
доручає, а Виконавець приймає на себе
зобов'язання надати Замовнику послуги
адвоката щодо захисту порушених
майнових прав і законних інтересів
Замовника та представництва
останнього у Господарському суді
Дніпропетровської області з питання
стягнення з Селянського (фермерського)
обслуговуючого господарства
«Маленький оазис» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гран
Інвест» заборгованості по Договору
купівлі-продажу №12031 від 08.05.2013 р.

Згідно з пунктом 6.1 договору про
надання послуг адвоката вартість
послуг (гонорару), передбачених у
пункті 2.1 цього Договору Замовник і
Виконавець погоджують у Додатку(-ках)
до цього Договору.

Відповідно до додатку № 1 від 16.12.2013
року до договору про надання послуг
адвоката у сфері права від 05.12.2013 року
сторони погодили, що вартість послуг
(гонорару), передбачених у пункті 2.1
Договору №019-13 про надання послуг
адвоката у сфері права від « 05»
грудня 2013 року складає 5 000,00 грн. (а.с.75).

Як вбачається з платіжного доручення №
53110 від 03.02.2014 року АО «АБ «БАРРІСТЕР»
отримало плату за надані постуги в
розмірі 5 000,00 грн. (а.с.76).

Відповідно до пункту 6.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

Підтвердженням того, що Савченко О.А
адвокат, є ордер № ДП 353/000025 від 16.12.2013
року (а.с.45).

Підтвердженням того, що Жужин Р.С.
адвокат, є ордер № ДП 353/000042 від 20.02.2014
року (а.с.106).

Крім того, до матеріалів справи
залучений акт виконаних робіт по
наданню юридичних послуг від 03.02.2014
року згідно з яким, всі умови Договору
№019-13 про надання послуг адвоката у
сфері права від 05.12.2013 року виконані АО
«АБ «БАРРІСТЕР» належним чином та їх
розмір складає 5 000,00 грн. (а.с.77).

Наявні в матеріалах справи документи
свідчать про понесення позивачем
витрат на юридичні послуги в розмірі 5
000,00 грн.

Таким чином, витрати позивача по оплаті
послуг адвоката в розмірі 5 000,00 грн.
підлягають солідарному стягненню з
відповідача-1 та відповідача-2.

Частиною 5 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що при частковому
задоволенні позову судовий збір
покладається на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, але відповідно до
частини 2 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Оскільки, відповідачем-1 було частково
сплачено суму боргу (04.02.2014 року) після
порушення провадження у справі (23.12.2013
року), тому судовий збір у розмірі 1 720,50
грн. підлягає солідарному стягненню з
відповідача-1 та відповідача-2.

Керуючись ст. ст. 4, 32 - 34, 36, 43, 44, 49, п. 1-1 ст.
80, ст.ст. 82 - 85, 115 - 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Селянського
(фермерського) обслуговуючого
господарства "Маленький оазис" (35440,
Рівненська область, Гощанський район,
с. Посягва, вул. Центральна, 2А;
ідентифікаційний код 32124862) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" (49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1,
ідентифікаційний код 31320991) -
проіндексовану суму боргу у розмірі 35
831,56 грн., проценти за користування
товарним кредитом у розмірі 19 599,28 грн.,
пеню у розмірі 873,17 грн., витрати за
послуги адвоката у розмірі 5 000,00 грн. та
судовий збір у розмірі 1 720,50 грн., про що
видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гран
Інвест" (49083, м. Дніпропетровськ, вул.
Собінова, буд. 1, АНД район;
ідентифікаційний код 34985654) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" (49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1,
ідентифікаційний код 31320991) -
проіндексовану суму боргу у розмірі 35
831,56 грн., проценти за користування
товарним кредитом у розмірі 19 599,28 грн.,
пеню у розмірі 873,17 грн., витрати за
послуги адвоката у розмірі 5 000,00 грн. та
судовий збір у розмірі 1 720,50 грн., про що
видати наказ.

В частині стягнення 50,00 грн.
провадження у справі припинити.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 25.02.2014р.

Суддя Я.С. Золотарьова