ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА

14.02.2014Справа №5002-17| 171-2012

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сайтек»

до відповідачів:

1. Фізичної особи-підприємця Тернового
Сергія Валентиновича

2. Публічного акціонерного товариства
«Банк «Клірінговий дім»

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів Київського
відділу Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим

про виключення майна з акту опису й
арешту

розгляд заяви представника ПАТ «Банк
«Клірінговий дім» Сметаніної В.О. про
винесення додаткового рішення

Суддя Гайворонський В.І.

Представники:

Від ПАТ "Банк клірінговий дом"-
Сметаніна В.О. представник, Сезонов А.С.
- представник

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сайтек» звернулося
до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом до Фізичної
особи-підприємця Тернового С.В,
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Клірінговий дім», Київського
відділу Державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим, в
якому просить суд виключити з опису та
звільнити з-під арешту майно, яке
належить на праві власності Товариству
з обмеженою відповідальністю «Сайтек».

Рішенням по справі рішення
задоволене частково.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 03
червня 2013 апеляційну скаргу ПАТ «Банк
«Клірінговий дім» задоволено частково,
рішення господарського суду АРК від
29.01.2013 скасоване, прийнято нове рішення,
в якому у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Вищого господарського
суду України від 15 серпня 2013 касаційну
скаргу ТОВ «Сайтек» залишено без
задоволення, постанову апеляційної
інстанції залишено без змін.

16.01.2014 від представника ПАТ «Банк
«Клірінговий дім» Сметаніної В.О.
надійшла заява про винесення
додаткового рішення про стягнення
витрат по сплаті послуг адвоката,
згідно з яким заявник просить прийняти
додаткове рішення по справі №
5002-17/171-2012, в якому стягнути з ТОВ
«Сайтек» на користь ПАТ «Банк
«Клірінговий дім» витрати по сплаті
послуг адвоката у сумі 58 000,00 грн.

Зазначена заява мотивована тим, що
у постанові Севастопольського
апеляційного господарського суду не
було вирішено питання про розподіл
господарських витрат, сплачених ПАТ
«Банк «Кліринговий дім» за послуги
адвоката, та такі послуги не були
розподілені при розгляді справи.

Суд вважає, що зазначена заява
задоволенню не підлягає, при цьому
виходить з наступних обставин:

Відповідно до ст. 88 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має право за заявою
сторони, прокурора, який брав участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою прийняти додаткове
рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь
позовної вимоги, яку було розглянуто в
засіданні господарського суду, не
прийнято рішення; 2) не вирішено питання
про розподіл господарських витрат або
про повернення судового збору з
бюджету.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України в резолютивній частині рішення
вказується про розподіл господарських
витрат. Судом усі господарські витрати
при прийнятті рішення розподілені.

Додаткове рішення виноситься у
випадку, якщо заявлені до прийняття
рішення витрати не були розподілені.

Про це свідчить те, що відповідно
до ч. 1 ст. 88 Господарського
процесуального кодексу України
винесення додаткового рішення є правом
суду, а не обов'язком.

Тобто, використання судом свого
права не приймати додаткове рішення
порушенням процесуального
законодавства не є, та, відповідно, із
підстави того, що суд не виносить
додаткове рішення, ухвала суду про таку
відмову скасована бути не може.

Про це свідчить також те, що
оскарженню підлягає додаткове рішення,
а не ухвала про відмову в задоволенні
заяви про його винесення.

Тобто, у разі неправильного
розподілу судових витрат при прийнятті
рішення, та за відсутності додаткового
рішення, це питання вирішується в
апеляційному порядку.

Оскільки усі необхідні витрат
були розподілені при прийнятті
рішення, підстав для прийняття
додаткового рішення не існує.

Витрати по сплаті послуг адвоката
у сумі 58 000,00 грн. не заявлені
зацікавленою стороною в процесі
розгляду справи у господарському суді
АРК.

Окрім цього, представник ПАТ «Банк
«Кліринговий дім» Сазонов А.С. брав
участь у справі як представник сторони
за довіреністю, а не як адвокат на
підставі договору.

Зазначений договір в порушення п.
6.3. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу IV Господарського
процесуального кодексу України» до
справи не надавався.

Відповідно до п. 6.3. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
IV Господарського процесуального
кодексу України» витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49
ГПК.Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от: угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій. У разі неподання
відповідних документів у
господарського суду відсутні підстави
для покладення на іншу сторону
зазначених сум.

Окрім цього, відповідно до п. 4.4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу IV Господарського
процесуального кодексу України»
апеляційна та касаційна інстанції не
позбавлені права розподіляти судові
витрати.

Однак, більшу частину витрат
заявник обґрунтовує їх незаявленням в
апеляційній інстанції. При цьому
необхідно відмітити, що заявник не був
позбавлений права заявляти витрати при
розгляді справи, у тому числі при
розгляді справи в апеляційній
інстанції.

Окрім цього, в акті
приймання-передачі наданих послуг
адвокатом Сезоновим А.С. вказується про
часи виконання послуг, у тому числі
години знаходження в засіданнях суду.

Тобто, зазначена в акті сума 58 000
грн. ставиться в залежність від часу
виконання послуг.

Однак, зазначені в акті часи
виконання послуг в зазначеній частині
не відповідають часу фактично наданим
послугам, тобто часу, вказаному в
протоколах судових засідань.

Відповідач не повинен сплачувати
за час, коли послуги не надавались.

Окрім цього, ціна позову не
визначена, державне мито сплачене по
мінімальній ставці. За таких обставин
заявлена сума витрат в розмірі 58 000,00
грн. є надмірно завищеною.

В судовому засіданні, яке
відбулось 03.02.2014, оголошено перерву до
14.02.2014.

На підставі вищевикладеного, а
також керуючись ст.ст. 86, 88
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника
ПАТ «Банк «Клірінговий дім»
Сметаніної В.О. про винесення
додаткового рішення про стягнення
витрат по сплаті послуг адвоката
відмовити повністю.

Суддя В.І.
Гайворонський