ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 лютого 2014 року Справа № 905/4307/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок
В.С.,суддівКостенко Т.Ф., Сибіги
О.М.розглянувши матеріали касаційної
скаргиКомунального підприємства
"Кіровський", м. Горлівка, Донецька
обл.на ухвалуДонецького апеляційного
господарського суду від 04.11.2013 рокуу
справі господарського суду Донецької
областіза позовомПриватного
акціонерного товариства
"Горлівськтепломережа", м. Горлівка,
Донецька обл.доКомунального
підприємства "Кіровський", м. Горлівка,
Донецька обл.пропро стягнення
основного боргу у розмірі 127 736,22 грн.,
пені у розмірі 116 821,34 грн., 3% річних у
розмірі 992,64 грн.

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга комунального
підприємства "Кіровський" на ухвалу
Донецького апеляційного
господарського суду від 04.11.2013 року не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК
України, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються,
зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті ст.
1113 ГПК України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Разом з касаційною скаргою скаржником
було подано клопотання про звільнення
його від сплати судового збору у
зв'язку з тяжким фінансовим станом.

01.11.2011 року набрав чинності Закон
України "Про судовий збір" від 08.07.2011
року № 3674-VI, відповідно до якого ставка
судового збору, який підлягає сплаті за
подання касаційної скарги на ухвалу
суду, встановлена підпунктом "8" пункту 2
частини 2 статті 4 Закон України "Про
судовий збір" і становить 0,5 розміру
мінімальної заробітної плати.

При цьому, за приписами статті 8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" мінімальна заробітна плата
встановлюється у місячному розмірі і
на 01.01.2014 року становить 1218,00 грн.

За приписами ст. 8 Закону України "Про
судовий збір", суд враховуючи майновий
стан сторони, може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а
не обов'язок щодо відстрочки,
розстрочки або звільнення від сплати
судового збору.

Таким чином, єдиною підставою для
вчинення судом зазначених у цій нормі
дій є врахування ним майнового стану
сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону (п. 12 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
25.08.2011 року № 01-06/1175/2011).

Проте, колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає,
що скаржником таких обставин не
наведено та належних доказів тяжкого
майнового стану комунального
підприємства "Кіровський" до суду
касаційної інстанції не подано, а
зазначено лише про те, що скаржник є
комунальним підприємством для
обслуговування житлового фонду і
єдиним його доходом є квартирна плата
населення, в склад тарифу якої не
включено витрати по оплаті судового
збору та додано Баланс (звіт про
фінансовий стан) на 30.09.2013 року самого ж
скаржника.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" від 21.02.2013 року № 7
єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону України "Про судовий
збір", є врахування ним майнового стану
сторін. При цьому, оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

З огляду на зазначені норми чинного
законодавства колегія суддів Вищого
господарського суду України відхиляє
клопотання заявника про звільнення від
сплати судового збору.

За таких обставин, Вищий господарський
суд України не може прийняти вказану
касаційну скаргу до провадження і вона
підлягає поверненню скаржнику на
підставі пункту 4 частини 1 статті 1113
ГПК України.

Крім того, за змістом статті 110
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання судовим рішенням
апеляційного господарського суду
законної сили.

Дотримання цього строку є обов'язковим
для всіх учасників судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи,
комунальне підприємство "Кіровський"
вже зверталось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, однак, у зв'язку з
тим, що скаржником не було дотримано
порядку подання касаційної скарги,
ухвалою Вищого господарського суду
України від 26.12.2013 року касаційну
скаргу було повернуто скаржнику на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Колегією суддів Вищого господарського
суду України встановлено, що у
відповідності до вимог статті 110
Господарського процесуального кодексу
України строк на касаційне оскарження
ухвали Донецького апеляційного
господарського суду від 04.11.2013 року
закінчився 25.11.2013 року, оскільки 24.11.2013
року припадало на вихідний день.

Вдруге касаційну скаргу скаржником
було подано лише 14.01.2014 року, що
підтверджується відміткою на штампі
реєстрації вхідної кореспонденції
Донецького апеляційного
господарського суду, а тому
встановлений для оскарження судового
акту строк було пропущено.

Загальний порядок відновлення
пропущених процесуальних строків
врегульований статтею 53
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої за заявою
сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Відповідно до положень процесуального
закону Вищий господарський суд України
може поновити пропущений строк в разі
наявності клопотання про поновлення
процесуального строку з
обгрунтуванням поважності причин
пропуску цього строку.

Всупереч наведеному, комунальним
підприємством "Кіровський" було подано
касаційну скаргу на ухвалу Донецького
апеляційного господарського суду від
04.11.2013 року згідно відмітки на штампі
реєстрації вхідної кореспонденції
Донецького апеляційного
господарського суду лише 14.01.2014 року,
тобто після закінчення строку
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього
строку.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України зазначає, що поновлення
пропущеного процесуального строку є
правом суду, яким останній
користується виходячи із поважності
причин пропуску строку, які в даному
випадку не вбачаються за відсутності
клопотання про поновлення цього строку
та обставин, які об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання касаційної
скарги протягом законодавчо
встановленого терміну.

Отже, можливість вчасного подання
касаційної скарги на ухвалу Донецького
апеляційного господарського суду від
04.11.2013 року залежала виключно від
волевиявлення самого скаржника, тобто
мала суб'єктивний характер, а тому
підстав для поновлення пропущеного
процесуального строку у даному випадку
з своєї ініціативи колегія суддів
Вищого господарського суду України не
вбачає.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України скарга підлягає поверненню,
якщо її подано після закінчення строку
встановленого для її подання, без
клопотання про поновлення цього строку
або таке клопотання відхилено.

Таким чином, виходячи з приписів
процесуального закону касаційна
скарга комунального підприємства
"Кіровський" на ухвалу Донецького
апеляційного господарського суду від
04.11.2013 року підлягає поверненню
скаржнику на підставі п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 53, 86, 110, п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,-

У Х В А Л И В:

1. Клопотання комунального
підприємства "Кіровський" про
звільнення від сплати судового збору -
відхилити.

2. Касаційну скаргу комунального
підприємства "Кіровський" на ухвалу
Донецького апеляційного
господарського суду від 04.11.2013 року у
справі № 905/4307/13 повернути скаржнику.

Головуючий суддя В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга