ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=====================================================================
УХВАЛА

11 лютого 2014 року
Справа № 915/38/2013

м. Миколаїв

Кредитор: Первомайська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області (55213,
Миколаївська область, м. Первомайськ,
вул. Дзержинського, 18).

Банкрут: Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1).

Ліквідатор: Балєв Валентин Петрович
(АДРЕСА_2).

Суддя Давченко Т.М.

при секретарі Пейчеву Є.С.

від кредитора: представник не з'явився;

від банкрута: ліквідатор не з'явився.

Суть спору: про банкрутство
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До суду 20.12.2013р. від Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
надійшла заява про відстрочку
виконання ухвали суду від 25.10.2013р. до
затвердження постійного кошторису
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції на 2014 рік,
оскільки витрати на оплату послуг
ліквідатора не заплановано у бюджетній
установі на 2013 рік. Крім того, у своїй
заяві заявник просить відновити
проведення операцій в УДКСУ у
Первомайському районі за платіжними
дорученнями Первомайської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області.

У судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про дату та час
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Розглянувши подану заяву про
відстрочку виконання ухвали суду,
дослідивши та оцінивши усі подані
учасниками процесу докази у їх
сукупності, суд встановив наступне.

Згідно вимог ст. 129 Конституції України
та ст. 115 ГПК України рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на усій території України.

Відповідно до вимог ст. 121 ГПК України
при наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання. Про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, ухвали, постанови, зміну
способу та порядку їх виконання
виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена у встановленому порядку.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" від 17.10.12 року № 9 з
останніми змінами від 29.05.13 року
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

В основу судового акту про надання
розстрочки або відстрочки виконання
рішення суду має бути покладений
обґрунтований висновок про наявність
обставин, що ускладнюють чи роблять
неможливим його виконання.

Винятковість обставин, які повинні
бути встановлені судом щодо надання
розстрочки виконання судового рішення,
повинні бути підтверджені
відповідними засобами доказування.

За таких обставин, вищезазначені норми
визначають процесуальну можливість
вирішення питань, пов'язаних із
проблемами, що виникають під час
виконання рішення господарського суду.
Таким чином, питання відстрочки або
розстрочки виконання рішення є правом,
а не обов'язком суду, яке, до того ж,
реалізується у будь-який час від
набрання рішенням законної сили та до
його фактичного повного виконання, але
виключно у виняткових випадках та за
наявності обставин (підстав), що
ускладнюють виконання судового
рішення або роблять його виконання
неможливим.

Нормами чинного законодавства, зокрема
ГПК України, не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнюють його виконання. При цьому,
такі виняткові обставини визначаються
судом з огляду на матеріали справи, у
тому числі подані стороною докази на
обґрунтування такої заяви.

Відстрочка виконання рішення
господарського суду може бути надана
лише у виключних випадках, коли є
достатньо доказів того, що у сторін з
поважних причин немає можливості
виконати рішення у встановлений строк
чи встановленим способом.

Суд оцінює докази, які підтверджують
зазначені обставини, за правилами ст. 43
ГПК України і лише за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення чи унеможливлюють його,
господарський суд має право
відстрочити чи розстрочити виконання
рішення.

Приписами ст. 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відтак, саме на Первомайську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області контексті
приписів ст. 4-3, ст. 33 ГПК України
покладається обов'язок доведення
існування відповідних підстав, тоді як
позивач, у разі наявності заперечень,
має навести докази на їх (підстав)
спростування.

Розглянувши заяву Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
відстрочку виконання рішення, суд
зазначає, що обставини, зазначені
заявником, не є винятковими та такими,
що дійсно ускладнюють виконання
судового рішення. Більш того, у
судовому засіданні 25.10.2013р.
представники заявника погодили оплату
послуг ліквідатора у сумі 20 202 грн. за
рахунок ініціюючого кредитора, жодних
доводів щодо неможливості здійснення
цієї оплати представниками кредитора
не озвучено.

Заявник також не обґрунтував, яким
чином сам по собі його статус бюджетної
установи може завадити виконанню
судового рішення чи свідчити про
скрутне (збиткове) фінансове становище.
Крім того, положення ст. 121 ГПК України
надають право господарському суду
розстрочити чи відстрочити виконання
рішення суду лише у виключних випадках,
коли є достатньо доказів того, що у
сторін з поважних причин немає
можливості виконати рішення у
встановлений строк чи встановленим
способом, незалежно від суб'єктного
складу.

Твердження заявника щодо необхідності
оплати за надання послуг
прибиральницям, охороні, оплати
відряджень працівників Первомайської
ОДПІ, придбання канцелярських товарів
не є в розумінні ст. 121 ГПК України
підставами для розстрочки виконання
рішення суду.

Надані заявником докази не доводять
того, що на теперішній час існують
обставини, що ускладнюють виконання
судового рішення або роблять його
неможливим, оскільки в матеріалах
справи відсутні докази того, що
виконання судового рішення
ускладнюється або робиться неможливим,
як за рахунок грошових коштів, так і за
рахунок іншого майна боржника, а тому
вважати зазначені заявником обставини
винятковими - неможливо.

Інших обставин та доказів на їх
підтвердження, які б свідчили про
наявність підстав для відстрочки
виконання ухвали суду, заявником суду
не подано.

Відтак, Первомайською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області не доведено
виняткової сукупності обставин, які б
свідчили про його тяжкий
фінансово-економічний стан та
унеможливлювали виконання судового
рішення у даній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
відстрочки виконання ухвали суду від
25.10.2013р., оскільки надані заявником
докази не свідчать про винятковість
обставин, що ускладнюють або роблять
неможливим виконання ухвали суду у
даній справі.

Враховуючи вищевикладене, в
задоволенні заяви Первомайської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
відстрочку виконання ухвали суду від
25.10.2013р. слід відмовити.

Стосовно відновлення проведення
операцій в УДКСУ у Первомайському
районі за платіжними дорученнями
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області суд зазначає, що Господарським
процесуальним кодексом не передбачено
вчинення судом зазначених дій.

Керуючись ст. 124, 129 Конституції України,
ст. 33, 34, 43, 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області про відстрочку виконання
ухвали суду від 25.10.2013р. відмовити у
повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в порядку,
передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя
Т.М.Давченко