ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Справа № 5016/3058/2012(18/79)
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Коваленка В.М., Короткевича
О.Є.,розглянувши касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва на
ухвалувід 10.10.2013 господарського суду
Миколаївської області та постановувід
25.11.2013 Одеського апеляційного
господарського суду у справі№
5016/3058/2012(1879) господарського суду
Миколаївської областіпро
банкрутствофізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, м. МиколаївліквідаторКозлов
В.О. м. МиколаївкредиторДержавна
податкова інспекція у Корабельному
районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової службипредставники сторін
у судове засідання не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 29.12.2012 за
заявою Управління Пенсійного фонду
України в Корабельному районі м.
Миколаєва порушено провадження у
справі № 5016/3058/2012(18/79) про банкрутство
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в
порядку ст. 52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції, чинній до 19.01.2013, далі -
Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду
Миколаївської області від 03.01.2013
визнано боржника банкрутом, відкрито
щодо нього ліквідаційну процедуру,
призначено ліквідатором арбітражного
керуючого Андрющенко Ю.Є.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 28.02.2013 (суддя
Давченко Т.М.) припинено повноваження
арбітражного керуючого Андрющенко Ю.Є.,
як ліквідатора боржника, призначено
новим ліквідатором арбітражного
керуючого Козлова В.О.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 10.10.2013 (суддя
Давченко Т.М.) затверджено звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
банкрута, ліквідовано банкрута та
припинено провадження у справі.

Іншою ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 10.10.2013 (суддя
Давченко Т.М.) затверджено оплату
послуг арбітражного керуючого Козлова
В.О. за період виконання обов'язків
ліквідатора боржника в розмірі двох
мінімальних розмірів заробітної плати,
що становить 7 552,81 грн., а також 73,90 грн.
відшкодування витрат ліквідатора за
рахунок коштів кредиторів. Стягнуто з:
Управління Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва 7 552,81
грн. оплати послуг ліквідатора та 50,62
грн. відшкодування його витрат;
Державної податкової інспекції у
Корабельному районі м. Миколаєва
Миколаївської області 3 473, 19 грн.
оплати послуг ліквідатора та 23, 28 грн.
відшкодування його витрат.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 25.11.2013 (судді:
Аленін О.Ю. - головуючий, Жеков В.І.,
Сидоренко М.В.) вказану ухвалу залишено
без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями, Управління Пенсійного фонду
України в Корабельному районі м.
Миколаєва (далі - скаржник) звернулося
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати в частині стягнення зі
скаржника оплати послуг ліквідатора та
відшкодування його витрат.

Касаційна скарга мотивована
порушенням судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, зокрема положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст. 4 ГПК України. Скаржник
зазначає, що отримує фінансування з
державного бюджету і чинним
законодавством не передбачено джерел
оплати послуг арбітражного керуючого у
справі про банкрутство. Крім того,
обсяг стягнутих зі скаржника сум
значно перевищує розмір його грошових
вимог до боржника.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається, обов'язки ліквідатора у
даній справі виконував не ініціюючий
кредитор, як це передбачено ч. 2 ст. 52
Закону про банкрутство, а ліцензований
арбітражний керуючий, який був
призначений судом саме за клопотанням
ініціюючого кредитора - Управління
Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва.

Згідно зі ст. 31 Закону про банкрутство
надання послуг професійного
(ліцензованого) арбітражного керуючого
відбувається на платній основі.

Частиною 10 ст. 31 Закону про банкрутство
передбачено, що оплата послуг,
відшкодування витрат арбітражного
керуючого у зв'язку з виконанням ним
своїх обов'язків здійснюється в
порядку, встановленому цим Законом, за
рахунок коштів, одержаних від продажу
майна боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Отже, у випадку, коли оплата послуг
арбітражного керуючого здійснюється
не за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна боржника, чи коштів,
одержаних у результаті виробничої
діяльності боржника, то така оплата
повинна здійснюватись за рахунок
коштів кредиторів.

Також відповідно до ч. 12 ст. 31 Закону
про банкрутство оплата послуг
арбітражного керуючого за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом.

Ліквідатор боржника Козлов В.О.,
виконавши свої обов'язки, подав до суду
клопотання про затвердження оплати
його послуг за період з 28.02.2013 по 25.07.2013 у
розмірі 11 026 грн., тобто у мінімальному
розмірі, передбаченому ст. 31 Закону про
банкрутство, а також 73,90 грн. витрат
ліквідатора за період здійснення ним
своїх повноважень.

Судами попередніх інстанції
встановлено, що, окрім ініціюючого
кредитора, ліквідатором також визнано
грошові вимоги Державної податкової
інспекції у Корабельному районі м.
Миколаєва Миколаївської області.

Оскільки провадження у даній справі
здійснювалось за особливою процедурою
банкрутства відсутнього боржника (ст. 52
Закону про банкрутство), яка не
передбачає створення комітету
кредиторів, то в даному випадку суд
вправі самостійно встановити порядок
оплати послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, який виконує
обов'язки ліквідатора боржника.

Враховуючи неможливість оплати послуг
арбітражного керуючого за рахунок
майна банкрута через відсутність у
нього будь-яких активів та
нездійснення останнім виробничої
діяльності, суд першої інстанції, з
яким погодився і суд апеляційної
інстанції, дійшов вірного висновку, що
оплату праці ліквідатора слід покласти
на кредиторів пропорційно розміру їх
грошових вимог до боржника.

Виходячи з вищенаведеного, доводи
касаційної скарги не спростовують
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій, тому оскаржувані судові
рішення підлягають залишенню без змін,
як законні та обґрунтовані.

З урахуванням викладеного та керуючись
ст.ст. 31, 52 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Корабельному районі м. Миколаєва
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 10.10.2013 та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 25.11.2013 у справі
№ 5016/3058/2012(18/79) залишити без
змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич