ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

17.02.2014 Справа № 901/4226/13

За позовом Управління Державної служби
охорони при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївський області

до відповідача - фізичної
особи-підприємця Асатряна Арменака
Акобовича

про стягнення 600,00 грн.

Суддя Медведчук О.Л.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Управління Державної служби
охорони при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області, звернувся до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовною заявою до
фізичної особи-підприємця Асатрян
Арменака Акобовича, в якій просить суд
стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість у сумі 600,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем обов'язків за
договором про централізоване
спостереження за станом систем
тривожної сигналізації в частині
оплати наданих послуг за липень -
жовтень 2013 року, у зв'язку з чим за ним
утворилася заборгованість у розмірі
600,00 грн.

Позивач у судовому засіданні 23.01.2014
підтримав позовні вимоги та просив суд
задовольнити їх у повному обсязі, а
також надав суду заяву про стягнення з
відповідача судових витрат, пов'язаних
з явкою представника у судове
засідання у сумі 342,97 грн.

У останнє судове засідання позивач
явку повноважного представника не
забезпечив, про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Представник відповідача у судове
засідання, жодного разу не з'явився,
письмовий відзив на позовну заяву суду
не представив, про дату та час розгляду
справи повідомлявся за адресою,
зазначеною у позовній заяві, а саме:
вул. Миру, 28, с. Перове, Сімферопольський
район, 97560. Зазначена адреса, також,
збігається із адресою, зазначеною у
витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 13.01.2014 (а.с.
29).

Проте, ухвала про порушення
провадження у справі від 20.12.2013
повернулася до суду не врученою із
позначкою «за закінченням терміну
зберігання».

Згідно пункту 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Оскільки явка в судове засідання,
згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України - це
право, а не обов'язок сторін, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином суд вважає можливим
розглядати справу за відсутністю
представника відповідача за наявними
документами, які містяться у
матеріалах справи у порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
враховуючи пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2012 між Управлінням Державної служби
охорони при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області (виконавець за
договором) та фізичною
особою-підприємцем Асатряном
Арменаком Акобовичем (замовник за
договором) укладено договір
централізованого спостереження за
станом систем тривожної сигналізації
№053/1772 (а.с. 8 - 9), згідно з умовами якого
замовник доручає, а виконавець
зобов'язується здійснювати
спостереження та обслуговування
сигналізації на об'єкті замовника,
забезпечити негайне прибуття наряду
охорони на об'єкт у разі спрацювання
сигналізації та здійснення нарядом
охорони відповідних дій, спрямованих
на встановлення причин спрацювання
сигналізації, а у разі необхідності
припинення правопорушення або злочину
на об'єкті (пункт 2.1 договору).

Ціна послуг за цим договором є
договірною і визначається сторонами в
розрахунку (додаток 2 до договору) та
протоколі узгодження договірної ціни
(додаток №4 до договору), які є
невід'ємною частиною цього договору
(пункт 3.1 договору).

Згідно пункту 3.3 договору оплата за
послуги виконавця здійснюється
замовником на умовах попередньої
оплати шляхом перерахування грошових
коштів на банківський рахунок
виконавця. Зобов'язання замовника
здійснювати оплату послуг виконавця не
знаходиться в залежності від наявності
коштів, отримання рахунків, актів
виконаних робіт, тощо.

У відповідності з пунктом 3.4, 3.4.1
договору перший платіж по договору у
сумі вартості послуг виконавця за
перший місяць надання послуг,
здійснюється замовником впродовж 2-х
банківських днів після підписання
сторонами цього договору. Усі наступні
платежі за послуги по договору
здійснюються замовником не пізніше
кожного 15 числа місяця за цей місяць.

Відповідно до пункту 3.6 договору
відсутність впродовж п'яти банківських
днів, після закінчення календарного
місяця, в якому були надані послуги по
цьому договору, нарікань з боку
замовника на якість або обсяг наданих
виконавцем послуг (акти виконаних
робіт із запереченнями та/або
претензії) свідчить про прийняття
замовником послуг виконавця в обсязі і
вартістю, визначеними дислокацією
(додаток № 1 до договору) та протоколом
узгодження договірної ціни (додаток №4
до договору). При відсутності нарікань,
підписання (складання) сторонами актів
виконаних робіт є необов'язковим (пункт
3.6 договору).

Даний договір набирає законної
чинності з 01.12.2012 та є чинним до 31.12.2013
(пункт 7.1 договору).

Згідно розрахунку, що є додатком до
договору (а.с. 11) загальна вартість
охорони по усім послугам за рік складає
1800,00 грн, за місяць - 150,00 грн.

На виконання умов договору за надані
послуги позивачем відповідачу
виставлені рахунки-фактури:
№МВ-000447053/1772 від 03.07.2013 на суму 150,00 грн;
№МВ-000522053/1772 від 05.08.2013 на суму 150,00 грн;
№МВ-000598053/1772 від 03.09.2013 на суму 150,00 грн
(а.с. 56 - 57).

Крім того, за липень місяць сторонами
підписано акт №МВ-0016430 прийому-здачі
виконаних робіт/послуг за липень 2013
року від 31.07.2013 на суму 150,00 грн (а.с. 58).

Відповідачем 08.10.2013 надано позивачу
заяву про розірвання договору у зв'язку
з припиненням трудової діяльності та
значними матеріальними труднощами.
Крім того, у зазначеному листі
відповідач зобов'язався погасити
заборгованість до 31.10.2013 (а.с. 59).

Станом на 31.12.2013 сторонами підписано
акт звірки взаємних розрахунків з
01.01.2013 по 30.11.2013, згідно якого
заборгованість фізичної
особи-підприємця Асатряна Арменака
Акобовича складає 600,00 грн (а.с. 15).
Вказаний акт підписано обома
сторонами.

Викладене та те, що заборгованість на
даний час не погашена відповідачем,
Управління Державної служби охорони
при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області звернулося до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовною заявою про
стягнення з фізичної особи-підприємця
Асатряна Арменака Акобовича суми
заборгованості у розмірі 600,00 грн.

Розглянувши позовну заяву, суд вважає
що вона підлягає задоволенню у повному
обсязі з огляду на наступне.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та статтею 174
Господарського кодексу України,
зокрема, договорів та інших правочинів
(угод); з інших юридичних фактів, а також
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
правовідносини між сторонами виникли
на підставі договору централізованого
спостереження за станом систем
тривожної сигналізації №1772 від 01.12.2012,
який за своєю правовою природою є
договором про надання послуг.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Позивач обов'язки за договором
виконував належним чином, про свідчать
акт прийому-здачі виконаних
робіт/послуг від 31.07.2013, підписаний
обома сторонами акт звірки взаємних
розрахунків станом на 01.12.2013, а також,
лист відповідача до позивача від 08.10.2013,
в якому відповідач зобов'язався
погасити заборгованість у строк до
31.10.2013.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що відповідач визнав
наявність заборгованості та надання
позивачем послуг за договором.

Згідно частині 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
платежі за послуги по договору
здійснюються замовником не пізніше
кожного 15 числа місяця за цей місяць.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем не надано суду доказів
сплати заборгованості за договором
централізованого спостереження за
станом тривожної сигналізації №1772 від
01.12.2012.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги Управління Державної
служби охорони при Управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області до фізичної
особи-підприємця Асатряна Арменака
Акобовича про стягнення
заборгованості за договором у розмірі
600,00 грн., обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, позивач звернувся до суду із
заявою про стягнення з відповідача
судові витрати, пов'язані з явкою
представника Управління Державної
служби охорони при Управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
в Миколаївській області до судового
засідання в сумі 342,97 грн, у
підтвердження яких надав суду чеки
№50177 від 20.01.2014 за бронювання, №50176 від
20.01.2014 на суму 175,79 грн на проїзд з
Миколаєва до Сімферополя, №50178 від
20.01.2014 на суму 151,18 грн на проїзд з
Сімферополя до Миколаєва, а також,
наказ Управління Державної служби
охорони при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївський області від 20.01.2014 №13 про
відрядження представника Яброцького
С.В. до м. Сімферополь з метою участі у
судовому засіданні.

Згідно зі статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову на
відповідача.

Відповідно до розділу VI Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК) судовими витратами є витрати
сторін та інших учасників судового
процесу в господарському суді, які
пов'язані з розглядом справи і
складаються з: судового збору; сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом; витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження; оплати
послуг перекладача, адвоката; інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Склад судових витрат не є вичерпним, і
оцінка тих чи інших витрат сторін як
судових здійснюється господарським
судом з урахуванням обставин
конкретної справи. До інших витрат у
розумінні статті 44 ГПК відносяться,
зокрема: суми, які підлягають сплаті
особам, викликаним до господарського
суду для дачі пояснень з питань, що
виникають під час розгляду справи
(стаття 30 названого Кодексу); витрати
сторін та інших учасників судового
процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх
представників у засідання
господарського суду, за умови, що таку
явку судом було визнано обов'язковою
(Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України).

Ухвалою про порушення провадження у
справі від 20.12.2013 розгляд справи
призначено на 23.01.2014 та визнано явку
представників сторін обов'язковою.

Враховуючи викладене, суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
витрати, пов'язані з явкою представника
позивача у судове засідання у розмірі
342,97 грн.

Також, суд відносить судовий збір суд
на відповідача згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 19.02.2014.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця Асатряна Арменака
Акобовича на користь Управління
Державної служби охорони при
Управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Миколаївській області
заборгованість у сумі 600,00 грн, витрати,
пов'язані з явкою представника
позивача у судове засідання в розмірі
342,97 грн, а також, судовий збір у розмірі
1720,50 грн.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
О.Л. Медведчук