ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
Справа № 925/35/14

За позовом сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроко"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ГерДем"

про стягнення 655232 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: Головня С.Д. за
довіреністю від 25.05.2012р.;

від відповідача: не з'явилися.

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Агроко"
звернулося до господарського суду
Черкаської області із позовною заявою
до товариства з обмеженою
відповідальністю "ГерДем" про
стягнення 665232 грн. боргу за поставлений
товар.

Також позивач просить відшкодувати
йому за рахунок відповідача
13304 грн. 64 коп. витрат на сплату судового
збору за подання позову і 1827 грн.
судового збору витрат на сплату
судового збору за подання заяви про
забезпечення позову..

В обґрунтування позову позивач вказав
на неналежне виконання відповідачем
грошових зобов'язань щодо оплати
поставленого йому позивачем товару.

Ухвалою від 11.01.2014р. господарський суд
Черкаської області прийняв позовну
заяву сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроко" до розгляду,
порушив провадження у даній справі і
призначив її розгляд у судовому
засіданні на 9 годину 04.02.2014р. в
приміщенні господарського суду.

Ухвалою від 04.02.2014р. господарський суд
Черкаської області у зв'язку з
необхідністю витребування від
позивача нових доказів відклав розгляд
справи на 14 годину 30 хвилин 18.02.2014р. у
приміщенні господарського суду
Черкаської області.

Заявою від 10.02.2014р. позивач зменшив
розмір позовних вимог з 665232 грн.
до 655232 грн.

Право позивача на зменшення розміру
позовних вимог до прийняття рішення по
справі передбачене ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, тому вказане зменшення
позивачем розміру позовних вимог було
прийнято господарським судом
Черкаської області.

Відзив на позов до господарського суду
не надійшов.

Відповідач був належним чином
повідомлений про дату час і місце
засідання суду, призначене на 18.02.2014р.,
проте його представник у це судове
засідання не з'явився. Натомість
представник відповідача заявив
письмове клопотання про розгляд справи
без його участі та про те, що у
вирішення даного спору він
покладається на розсуд суду.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю "ГерДем", як покупець,
і сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Агроко", як
постачальник, уклали договір №16 (а. с.
60-63, далі - договір №16), згідно з яким
постачальник зобов'язався передати у
власність покупцю, а останній -
прийняти і оплатити пшеницю м'яку 2-го
класу врожаю 2013р. (далі - товар).

16 серпня 2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю "ГерДем", як покупець,
і сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Агроко", як
постачальник, уклали договір №18 (а. с.
8-11, далі - договір №18), згідно з яким
постачальник зобов'язався передати у
власність покупцю, а останній -
прийняти і оплатити пшеницю фуражну
6-го класу врожаю 2013р. (далі - товар).

У п. 3.3 договорів №16 та №18 встановлено,
що кількість, строк та місце поставки,
ціна та загальна вартість товару для
кожної партії, що поставляється згідно
договору, визначаються в специфікаціях
до цього договору, які підписуються
сторонами щодо кожної партії товару та
є невід'ємними частинами цього
договору.

Згідно з п. 5.1 договорів №16 та №18
оплата товару, що поставляється за
даними договорами, проводиться в
національній валюті України шляхом 100%
попередньої оплати грошових коштів
протягом строку зазначеного в
специфікаціях. Кошти перераховуються
на поточний рахунок постачальника
реквізити якого вказані в п. 1.1. цього
договору.

За видатковими накладними від 15.08.2013р.
№600, від 16.08.2013р. №604, від 18.08.2013р. №601, від
19.08.2013р. №602 і від 20.08.2013р. №603 (
а.с. 12-16) та відповідними
товарно-транспортними накладними (а. с.
70-87) сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Агроко"
передало товариству з обмеженою
відповідальністю "ГерДем" у власність,
а останнє прийняло товар за договором
№16 на суму 1357422 грн. і за договором №18
на суму 117810 грн., а усього на суму 1475232
грн.

За платіжними дорученнями від 14.08.2013р.
№16, від 16.08.2013р. №17 та №18 і від 31.10.2013р.
№3 (а. с. 17-20) товариство з обмеженою
відповідальністю "ГерДем" перерахувало
сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю "Агроко" на
його рахунок в установі банку
820000 грн. плати за товар згідно з
договорами №16 та №18.

Решту боргу за поставлений позивачем
товар у сумі 655232 грн. (1475232 грн. -
820000 грн.) відповідач позивачу не
сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст. 629 Цивільного кодексу України
зазначено, що договір є обов'язковим
для виконання.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу
України передбачає право кожного
суб'єкта господарювання на захист
своїх прав і законних інтересів шляхом,
зокрема, присудження до виконання
обов'язку в натурі.

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, господарський суд
прийшов до таких висновків.

Поставка позивачем відповідачу і
прийняття останнім товару без його
попередньої оплати означає, що сторони
цими діями відступили від умов
договорів №16 і №18 щодо 100 % попередньої
оплати. Відтак до спірних
правовідносин підлягають застосуванню
положення ст. 692 Цивільного кодексу
України, згідно з якими відповідач
повинен оплатити поставлений
позивачем без попередньої оплати товар
після його прийняття. Відповідач не
виконав належним чином цього грошового
зобов'язання на суму 655232 грн. і тим
самим порушив право позивача на
своєчасне одержання вказаної суми
коштів за поставлений товар.

Відтак позивач в порядку захисту свого
порушеного права вправі вимагати
примусового виконання відповідачем
грошових зобов'язань в натурі шляхом
стягнення з відповідача на свою
користь боргу в сумі 655232 грн.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню.

За подання позову позивач сплатив за
платіжним дорученням від 25.12.2013р. №3372
до Державного бюджету України 13304 грн. 64
коп. судового збору.

Також позивач при поданні заяви про
забезпечення позову від 31.01.2014р. №81, яка
ухвалою господарського суду
Черкаської області від 04.02.2014р. була
задоволена частково, сплатив за
платіжним дорученням від 31.01.2014р. №358 до
Державного бюджету України 1827 грн.
судового збору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу за рахунок відповідача
підлягають відшкодуванню витрати на
сплату судового збору пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Отже, із сплаченого позивачем судового
збору в сумі 15131 грн. 64 коп. (13304 грн. 64
коп. +1827 грн.) - 200 грн. судового збору
підлягає поверненню йому із Державного
бюджету України у зв'язку із зменшенням
розміру позовних вимог і 14931 грн. 64 коп.
(13104 грн. 64 коп. + 1827 грн.) судового збору
підлягає відшкодуванню йому за рахунок
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ГерДем"
(вул. Чехова, буд. 41, офіс 110, м. Черкаси,
18002, ідентифікаційний код 38369022) на
користь сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроко" (вул. Леніна,
96-А, с. Мельники, Чорнобаївський район,
Черкаська область, 19934,
ідентифікаційний код 31561188) - 655232 грн.
боргу та 14931 грн. 64 коп. витрат на сплату
судового збору.

Повернути сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроко" (вул. Леніна,
96-А, с. Мельники, Чорнобаївський район,
Черкаська область, ідентифікаційний
код 31561188) із Державного бюджету України
200 грн. сплаченого ним за платіжним
дорученням від 25.12.2013р. №3372 судового
збору.

Це рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду у порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено і підписано
21.02.2014р.

СУДДЯ
М.В. Дорошенко