ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.
Справа № 907/1090/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів
Т.С.

суддів
Желік
М.Б.

Кузь В.Л.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Уж-Ойл", м.Ужгород,
б/н від 09.01.14 року

на рішення господарського суду
Закарпатської області від 25.12.2013 р.

у справі №907/1090/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю „Уж-Ойл", м.Ужгород

до відповідача: Приватного
підприємства „Ренко", м.Ужгород

про: стягнення 88796,31 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Пономаренко А.П.-
керівник, Попюк М.І.- представник на
підставі довіреності б/н від 30.01.14 року;

В судовому засіданні оголошену
вступну та резолютивну частини
постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Закарпатської області від 25.12.2013 р. у
справі №907/1090/13 (суддя Ващиліна М.Н.) у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю „Уж-Ойл" до
Приватного підприємства „Ренко" про
стягнення 88796,31 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Закарпатської
області від 25.12.2013 р. у справі №907/1090/13,
позивач - ТзОВ "Уж-Ойл" - подав
апеляційну скаргу, з підстав неповноти
з'ясування місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушення норм
матеріального та процесуального права.

Скаржник мотивує її тим, що
відпуск нафтопродуктів відповідачу
здійснювався по відомостям, а
скеровані відповідачу видаткові
накладні останній не підписав і не
повернув. Посилається на усні
домовленості сторін, часткову оплату
відповідачем вартості отриманих
нафтопродуктів, використання ним
отриманих у скаржника податкових
накладних, що в сукупності доводить
факт отримання відповідачем товару.

На підставі наведеного скаржник
просить рішення господарського суду
Закарпатської області від 25.12.2013 року
скасувати повністю та прийняти нове,
яким позовні вимоги задоволити в
повному обсязі.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 907/1090/13
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 17.01.2014 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Кузя В.Л. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
20.01.14 р., подані скаржником матеріали
визнано достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 11.02.14 р..

Представнику роз'яснено його
права згідно ст.22 ГПК України.

Представник відповідача в судове
засідання 11.02.14 року з'явився, проти
апеляційної скарги заперечив, рішення
суду першої інстанції вважає законним
та обґрунтованим, просив залишити його
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

В судове засідання 11.02.14 року
представник скаржника не з'явився,
причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що явка представників
сторін у судове засідання не була
визнана судом обов'язковою, а також
достатність матеріалів справи для
розгляду апеляційної скарги по суті,
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представника
сторони в судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне:

як правильно встановилено судом
першої інстанції, 20.03.2012 р. між
товариством з обмеженою
відповідальністю „Уж-Ойл" та приватним
підприємством „Ренко" укладено
договір про відпуск нафтопродуктів,
відповідно до умов якого постачальник
передає, а покупець приймає та оплачує
нафтопродукти (товар); кількість та вид
нафтопродуктів визначена додатковою
угодою (п.1.1).
Відповідно до п.2.3
вказаного договору покупець
зобов'язується проводити попередню
оплату за нафтопродукти, які
відпускатимуться постачальником
згідно із договором, якщо інше не
обумовлено додатковою угодою.
Пунктом 2.4
договору передбачено, що покупець
зобов'язується проводити звірку
розрахунків за одержані в поточному
місяці нафтопродукти не пізніше 5-го
числа наступного місяця. Передача
товару постачальником та прийняття
його покупцем по кількості та якості
відбувається в місці розташування АЗС
по відомостях, що видаються на
відповідну марку, кількість та вид
товару (п.3.1 договору).
Згідно п. 3.3 договору,
товар одержує уповноважений
представник покупця (водій
автотранспорту покупця) на АЗС.
Розділом договору „Зобов'язання
сторін" передбачено, що після повного
отримання товару покупцем по
відомості, постачальник виписує
видаткову накладну, в якій вказується
відповідна марка, вид, кількість, ціна
та загальна сума товару. Покупець
зобов'язаний оплатити товар у строк,
передбачений цим договором. Щомісячно,
не пізніше 5-го числа поточного місяця,
сторонами підписується акт виконаних
робіт, в якому описується кількість
товару, переданого постачальником
покупцеві, та кількість товару, котрий
був покупцем оплачений.

Додатковою угодою №Т-1 від 12.03.2012
до договору від 12.03.2012 сторони узгодили
перелік транспортних засобів покупця,
що мають право отримувати товар. У
додатковій угоді вказано транспортний
засіб - RENAULT 11GTA1 (тип т/з - сідловий
тягач-Е, державний реєстраційний номер
- АО 1874 ВВ, номер техпаспорту САК 537992).

Скаржник просить стягнути 88796,31
грн. боргу - вартості отриманого в
липні-серпні 2013 р. дизпалива за
договором від 12.03.2012 р., мотивуючи тим,
що вказана заборгованість утворилася
через неналежне виконання
відповідачем зобов'язання за вказаним
договором; відповідачем у спірний
період отримано дизельне паливо в
кількості 9719,17 л на загальну суму 95247,88
грн., а сплачено лише 6451,57 грн.. В такий
спосіб скаржник скористався своїм
процесуальним правом як позивача,
визначивши предмет та підставу позову.
В межах предмету та підстави позову
господарським судом і розглядався
даний спір.

Суд першої інстанції підставно
констатував, що у позивача відсутні
належні докази, які б свідчили про те,
що сторонами було проведено
господарську операцію саме в межах
вказаного договору та наведеного
періоду.

При цьому, суд першої інстанції не
констатував відсутності між сторонами
господарських відносин чи поставки
товару, зазначаючи лише, що такі
операції здійснювались поза межами
договору, що не перешкоджає
скаржникові звернутись із відповідним
позовом з інших підстав. Тому, висновки
суду першої інстанції відповідають
матеріалам справи, а не прийняті до
уваги докази не є належними в світлі
заявлених підстав позову.

Судом було звернуто увагу на
відсутність документу первинного
бухгалтерського обліку, який
підтверджує одержання продукції
відповідачем за спірний період в межах
укладеного між сторонами договору,
акту виконаних робіт, передбачений п.4.3
договору, що підписується сторонами
щомісячно, не пізніше 5-го числа
поточного місяця, видаткових
накладних, підписаних сторонами та
скріплених печатками, в яких
вказується відповідна марка, вид,
кількість, ціна та загальна сума товару
(відповідно до п.4.1.3 договору).

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Відповідач додаткових доказів не подав
і суду апеляційної інстанції, не
обґрунтовував неможливості подання
таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Закарпатської
області від 25.12.2013 року у справі
№907/1090/13 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103,
105 ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Уж-Ойл" -
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Закарпатської
області від 25.12.2013 р.у справі № 907/1090/13 -
без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Закарпатської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 17.02.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

Суддя
Желік М.Б.

Суддя
Кузь В.Л.