ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 січня 2014 року Справа № 25/164-12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого суддіМогил
С.К.,суддів:Бакуліної С.В. Добролюбової
Т.В., Малетича М.М., Селіваненко
В.П.розглянувши заявуТовариства з
обмеженою відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми
"Екмі-Меблі"про перегляд Верховним
Судом Українипостанови Вищого
господарського суду України від 04.09.2013у
справі № 25/164-12за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю

Виробничо - комерційної фірми

"Екмі - Меблі"

до
Державного підприємства "Київський

деревообробний завод"

Міністерства оборони України

за участю третіх осіб, які не

заявляють самостійних вимог на

предмет спору на стороні

відповідача:
1) Міністерства оборони України

2)
Фонду державного майна України

про
зобов"язання продовжити дію
договору

та зустрічним позовом
Державного підприємства "Київський

деревообробний завод"

Міністерства оборони України

до
Товариства з обмеженою
відповідальністю

Виробничо - комерційної фірми

"Екмі - Меблі"

за участю
Київського прокурора з нагляду за

додержанням законів у воєнній сфері

центрального регіону України

про
звільнення приміщень та

технічних майданчиків

В с т а н о в и В:

Рішенням господарського суду
Київської області від 19.02.2013, залишеним
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
28.05.2013, у задоволенні первісного позову
відмовлено повністю; зустрічний позов
задоволено повністю; зобов'язано
Товариство з обмеженою
відповідальністю Виробничо-комерційна
фірма "Екмі - Меблі" не чинити перешкод у
користуванні нерухомим майном, а саме:
нежитловими приміщеннями, загальною
площею 4049 кв.м. з них: в трьохповерховій
будівлі цеху № 1 (інв. № 17), загальною
площею 2420,3 кв.м.; в одноповерховій
будівлі цеху № 2 (інв. № 5), загальною
площею 618 кв.м.; в трьохповерховій
будівлі цеху № 3 (інв. № 258), загальною
площею 637,6 кв.м.; в одноповерховому
приміщенні матеріального складу (інд.
№ 11), загальною площею 373,1 кв.м.; а також
промисловим майданчиком, загальною
площею 200 кв.м., з них: 100 кв.м. між цехом №
1 і цехом малярки та 100 кв.м. між цехом №
1 і циклоном, розташованими за адресою:
смт. Коцюбинське, Київська обл., вул.
Пономарьова, 17, належними Державному
підприємству "Київський
деревообробний завод" Міністерства
оборони України на підставі права
оперативного управління, шляхом
звільнення приміщень та технічних
майданчиків; стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Виробничо-комерційна фірма "Екмі -
Меблі" на користь Державного
підприємства "Київський
деревообробний завод" Міністерства
оборони України 1147 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.09.2013 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
28.05.2013 у даній справі залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-комерційної фірми
"Екмі-Меблі" подано заяву про перегляд
постанови Вищого господарського суду
України від 04.09.2013 у справі №25/164-12
Верховним Судом України, яка
обґрунтована неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за замістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Як докази неоднакового застосування
норм матеріального права заявником
подано постанови Вищого
господарського суду України від 12.05.2009
у справі №35/331, від 19.01.2011 у справі
№4/259/09-1/107/109-4/327/09-28/141/10, рішення
господарського суду міста Києва від
26.12.2008 у справі №35/331.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
не вбачає підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета
спору, підстав позову, змісту позовних
вимог та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові Вищого господарського суду
України від 04.09.2013 у справі №25/164-12, суд
касаційної інстанції залишив без змін
судові рішення попередніх інстанцій,
якими відмовлено у задоволенні позову
про зобов'язання продовжити термін дії
договору оренди та задоволено
зустрічній позов про звільнення
приміщень та технічних майданчиків,
так як відповідач в порушення умов
договору продовжував користуватися
спірним приміщенням після закінчення
строку дії договору; відсутні докази
повернення спірного приміщення
позивачу і наміру орендодавця
продовжувати строк дії договору не
надано.

Водночас у постанові від 19.01.2011 у справі
№4/259/09-1/107/109-4/327/09-28/141/10, на яку
посилається заявник, суд касаційної
інстанції скасував судові рішення
попередніх інстанцій та прийняв нове
рішення, яким відмовив у позові щодо
стягнення неустойки та зобов'язання
виселити з нежитлового приміщення,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази належного повідомлення
позивачем відповідача стосовно
припинення договору оренди протягом
одного місяці після закінчення строку
його дії, що є підставою до пролонгації
договору оренди спірного приміщення.

З огляду на викладене заявником не
доведено наявності неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки: судові
рішення в цих справах прийнято і
застосовано норми права залежно від
встановлених судами попередніх
інстанцій фактичних обставин справи, а
відтак відсутні підстави, визначені
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України, для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Колегією суддів не приймається до
уваги в якості доказу неоднакового
застосування норм матеріального права
рішення господарського суду міста
Києва від 26.12.2008 у справі №35/331, оскільки
до судових рішень, на які у відповідній
заяві може бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 статті 11116 ГПК України, не
належать судові рішення судів перших
інстанцій.

Крім того, не може бути доказом
неоднакового застосування норм
матеріального права постанова Вищого
господарського суду України від 12.05.2009
у справі № 35/331, якою рішення судів
попередніх інстанцій скасовані, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, оскільки
прийняття касаційною інстанцією
постанов про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з передачею
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі, а
тому на відповідну постанову не може
бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма
"Екмі-меблі" в допуску справи № 25/164-12 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяС. Могил
Судді:С.Бакуліна Т.Добролюбова
М.Малетич В.Селіваненко