ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Справа № 913/2215/13 Вищий
господарський суд України в складі
колегії суддів:

Капацин Н.В. - головуючого, Бернацької
Ж.О. - доповідача, Кривди
Д.С.,розглянувши касаційну скаргу
Управління Державної казначейської
служби України у місті Луганську
Луганської області на
постановуДонецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 у
справі№ 913/2215/13

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Дорбудтехнологія"доВиконавчого
комітету Олександрівської міської
ради Луганської областітретя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Управління Державної казначейської
служби України у місті Луганську
Луганської областіпростягнення 974610,22
грн.,за участю представників сторінвід
позивача: не з'явились, від відповідача:
не з'явились, від третьої особи: не
з'явились ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дорбудтехнологія" у
серпні 2013 року звернулось до
Господарського суду Луганської
області з позовом до Виконавчого
комітету Олександрівської міської
ради Луганської області про стягнення,
з урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, 922089,04 грн. основного
боргу, 68209,32 грн. пені, 18416,52 грн. 3% річних
за договорами підряду № 54 та № 56 від
12.11.2012.

Ухвалою Господарського суду
Луганської області від 21.08.2013 у справі
№ 913/2215/13 (суддя Іноземцева Л.В.)
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - Управління Державної
казначейської служби України у місті
Луганську Луганської області.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 01.10.2013 у справі
№ 913/2215/13 (суддя Іноземцева Л.В.),
залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 (колегія
суддів у складі: Зубченко І.В. -
головуючого, Марченко О.А., Татенка В.М.),
позовні вимоги частково задоволено.
Стягнуто з Виконавчого комітету
Олександрівської міської ради на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дорбудтехнологія"
922089,04 грн. основного боргу, 18412,58 грн. 3%
річних, 68209,32 грн. пені та 20174,22 грн.
витрат з оплати судового збору. У
задоволенні позовних вимог про
стягнення 03,94 грн. 3% відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням та
постановою, третя особа звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просить рішення Господарського суду
Луганської області від 01.10.2013 та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 у справі
№ 913/2215/13 скасувати, і прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга обґрунтована
неправильним застосуванням та
порушенням норм матеріального та
процесуального права попередніми
судовими інстанціями.

Заслухавши суддю-доповідача Бернацьку
Ж.О., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, між Виконавчим комітетом
Олександрівської міської ради
(замовником) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дорбудтехнологія"
(генпідрядником) 12.11.2012 укладено
аналогічні за змістом договори на
виконання робіт № 54 та № 56, згідно з
пунктами 1.1. яких замовник доручає, а
генпідрядник зобов'язується виконати у
2012 році на свій ризик власними або
власними і залученими силами та
засобами роботи у м. Олександрівськ на
об'єктах "Капітальний ремонт доріг м.
Олександрівськ вул. Центральна" та
"Капітальний ремонт доріг м.
Олександрівськ пров. Сквозной",
відповідно до дефектного акта,
договірної ціни та кошторисної
документації у строки, встановлені
календарним графіком, а замовник
зобов'язується прийняти і оплатити їх.

Розділом 2 договорів встановлено, що
вартість робіт визначається
договірною ціною, є твердою та
становить: за договором № 54 від 12.11.2012 -
370877,60грн., за договором № 56 від 12.11.2012 -
551211,44грн.

Відповідно до пунктів 2.2. договорів,
порядок визначення вартості
договірної ціни проводиться згідно з
положеннями ДБН Д.1.1-1-2000, і може
змінюватись у випадках, передбачених
п.3.3.3.2 вищезазначеного ДБН Д.1.1-1-2000.

Згідно з пунктами 4.1. договорів,
джерелом фінансування робіт
замовником є кошти місцевого бюджету.
Замовник оплачує генпідряднику
виконані роботи після надходження
відповідних коштів.

Відповідно до пунктів 4.2. договорів,
замовник забезпечує безперервне
фінансування робіт за умови
своєчасного фінансування з бюджету.
Розрахунки за виконані роботи
здійснюються після надходження
передбачених на ці цілі кошти шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок генпідрядника. У
разі затримки бюджетного фінансування
не з вини замовника, оплата за виконані
роботи здійснюється протягом 10-ти
банківських днів від дати отримання
замовником бюджетного фінансування на
свій реєстраційний рахунок.

Пунктами 4.3 договорів передбачено, що
замовник до початку виконання робіт
перераховує аванс до 30 відсотків
вартості обсягу робіт. Генпідрядник
зобов'язується використати одержаний
аванс на придбання необхідних для
виконання робіт матеріалів,
конструкцій, виробів протягом двох
місяців після одержання авансу.

Відповідно до пунктів 4.4. договорів,
замовник здійснює проміжні платежі
генпідряднику за виконані роботи на
підставі актів виконаних робіт за
формою № КБ-2в, № КБ-3, підписаних
уповноваженими представниками сторін.
Акт виконаних робіт та інші документи,
що підтверджують фактичні витрати,
надаються генпідрядником
уповноваженому представнику замовника
не пізніше 25-го числа поточного місяця.
В разі зриву строків надання
вищевказаних документів, замовником не
приймаються форми № КБ-2в, № КБ-3 до
оплати у звітному місяці, що не
звільняє генпідрядника від дотримання
графіка виконання робіт. Представник
замовника протягом 5-ти днів перевіряє
акт і підписує його в частині реально
виконаних обсягів робіт. Оплата
виконаних робіт здійснюється
замовником після підписання акта за
формою № КБ-2в, № КБ-3 протягом 10-ти
банківських днів з моменту надходження
бюджетних коштів на розрахунковий
рахунок замовника.

Згідно з пунктами 4.5. договорів,
розрахунок з генпідрядником за
виконані роботи здійснюється
замовником у двотижневий термін після
виконання та приймання всіх
передбачених договором робіт та
підписання акта приймання виконаних
робіт, з наданням всієї виконавчої
документації.

Пунктами 5.1. договорів передбачено, що
генпідрядник зобов'язаний розпочати
виконання робіт після реєстрації
Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області декларації про
початок виконання будівельних робіт та
завершити протягом IV кварталу, але не
пізніше 31.12.2012.

Відповідно до пунктів 7.1. договорів, у
разі невиконання або неналежного
виконання своїх зобов'язань за
договором сторони несуть
відповідальність передбачену чинним
законодавством України та цим
договором.

Пунктами 7.5. договорів передбачено, що
за порушення строків виплати по
договору замовник сплачує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми договору за кожен день
прострочення.

Договір набуває чинності з моменту
підписання і діє до 31.12.2012, а в частині
фінансових відносин до повного
розрахунку сторонами за договором.

Згідно зі статтею 875 Цивільного кодексу
України, за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Відповідно до частини 4 статті 882
Цивільного кодексу України, передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами, а у разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Судами обох інстанцій встановлено, що
на підтвердження виконання своїх
зобов'язань за договорами № 54 та № 56
від 12.11.2012 позивачем надано за
договором № 54 від 12.11.2012: акт
передання-прийняття виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2в за
листопад 2012 року у сумі 370877,60грн.,
підписаний 28.11.2012; довідку про вартість
виконаних будівельних робіт за формою
КБ-3; дефектний акт на капітальний
ремонт доріг м. Олександрівськ вул.
Центральна; договірну ціну на
будівництво, капітальний ремонт доріг,
що здійснюється в 2012 році по вул.
Центральна м. Олександрівськ та
кошторисну документацію. За договором
№ 56 від 12.11.2012 позивачем надано: акт
передання-прийняття виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2в за
листопад 2012 року у сумі 551211,44 грн.,
підписаний 28.11.2012; довідку про вартість
виконаних будівельних робіт за формою
КБ-3; дефектний акт на капітальний
ремонт доріг м. Олександрівськ пров.
Сквозной; договірну ціну на
будівництво, капітальний ремонт доріг,
що здійснюється в 2012 році по пров.
Сквозной м. Олександрівськ та
кошторисну документацію.

Зазначені акти передання-прийняття
виконаних будівельних робіт та довідки
підписані уповноваженими
представниками сторін без зауважень,
підписи скріплені печатками
підприємств. Підписавши та скріпивши
своєю печаткою вказані документи
відповідач прийняв виконані роботи та
погодився з їх вартістю.

Таким чином, суди дійшли до правильного
висновку, що роботи за договором
виконані позивачем належним чином та
прийняті відповідачем у повному
обсязі.

Загальна вартість виконаних позивачем
за договорами № 54 від 12.11.2012 та № 56 від
12.11.2012, відповідно до актів
передання-прийняття виконаних робіт за
листопад 2012 року складає 922089,04 грн.

Отже, відповідач прийнявши підрядні
роботи та підписавши акти виконаних
робіт, зобов'язання з їх оплати
протягом двох тижнів в порушення умов
договорів не виконав, а тому вважається
таким, що прострочив виконання
зобов'язання з 13.12.2012.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

За приписами статті 599 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Судами обох інстанцій встановлено, що
доказів погашення заборгованості у
сумі 922089,04 грн. відповідачем не надано.

Таким чином, суди обох інстанцій дійшли
до правильного висновку, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 922089,04грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Крім цього, відповідно до частини 1
статті 96 Цивільного кодексу України
юридична особа самостійно відповідає
за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до частини 2 статті 193
Господарського кодексу України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відсутність бюджетних коштів не
виправдовує бездіяльність замовника і
не є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
договірного зобов'язання.

Таким чином, суди обох інстанцій дійшли
до правильного висновку, що
відсутність бюджетного призначення на
фінансування робіт за договором
підряду не може бути підставою для
звільнення замовника від обов'язку
оплати відповідних робіт.

Судами обох інстанцій дійшли до
правильного висновку про стягнення
18412,58 грн. 3% річних за період з 13.12.2012 по
12.08.2013 , 922089,04 грн. заборгованості на
підставі частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України та 8209,32 грн. пені за
період з 13.12.2012 по 09.06.2013 на підставі
частини 6 статті 232 Господарського
кодексу України та пункту 7.5. договорів.

Доводи скаржника, викладені у
касаційній скарзі, не спростовують
висновків судів попередніх інстанцій,
які відповідають чинному
законодавству, у зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування рішення
Господарського суду Луганської
області від 01.10.2013 та постанови
Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 у справі
№ 913/2215/13 не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Державної
казначейської служби України у місті
Луганську Луганської області на
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 у справі
№ 913/2215/13 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 у справі
№ 913/2215/13 залишити без змін.

Головуючий - суддяКапацин Н.В.
СуддіБернацька Ж.О. Кривда Д.С.