ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

11.02.2014Справа № 901/4011/13за позовом
Кримського республіканського
професійно-технічного навчального
закладу «Ялтинське вище професійне
училище будівельних і харчових
технологій», м.Ялта,

до фізичної особи - підприємця Климко
Олександра Олександровича, м.Ялта

про стягнення 3856,00 грн.

Суддя С.С.
Потопальський

Представники сторін:

Від позивача - Чудомехов П.О.,
довіреність № 01-15/865 від 07.10.2013,
представник;

Від відповідача - Тарасенко Р.Г.,
договір про представництво та наданні
правової допомоги, паспорт.

СУТЬ СПОРУ: Кримський республіканський
професійно-технічний навчальний
заклад «Ялтинське вище професійне
училище будівельних і харчових
технологій» (далі - позивач) звернувся
до Господарського суду Автономної
Республіки Крим (далі - суд) з позовом до
фізичної особи - підприємця Климко
Олександра Олександровича (далі -
відповідач) про стягнення безпідставно
набутого майна у вигляді грошових
коштів у розмірі - 3 856,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов проти
позовних вимог заперечував, по мотивам
зазначеним у відзиві на позов, основні
з яких ґрунтуються на тому, що строк
дії договору закінчився та також на те,
що у грудні 2012 року ПАТ «Банк ТАВРИКА»
перестав здійснювати перерахунок
коштів та інші фінансові операції,
відповідач перейшов до іншого банку -
ПАТ «Приват банк», тому вважає, що
доводи позивача про те, що він
перерахував кошти відповідачу
безпідставні.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

Встановив:

2 жовтня 2012 року між Кримським
республіканським професійно-технічним
навчальним закладом «Ялтинське вище
професійне училище будівельних і
харчових технологій» та Фізичною
особою-підприємцем Климко О.О. був
укладений договір № 96 поставки товару.

Відповідно до п. 1.1 Договору
продавець продає, а покупець приймає та
оплачує отриманий товар: "Перфоратор".

Згідно з п. 4.2. Договору сторонами
встановлена попередня сума поставки
товару 3 856 грн.

Згідно платіжного доручення N1259 від
21 лютого 2013 року, на рахунок
відповідача, який вказаний у Договорі
та рахунку-фактурі від 2 жовтня 2012 року,
26 лютого 2013 року позивач перерахував
грошові кошти у розмірі 3856,00 грн.

Під час дії Договору та на момент
подання позовної заяви до суду, Климко
О.О. товар, передбачений договором не
поставив.

Відповідно до п. 4.6 Договору він діє
до 31 грудня 2012 року.

Оскільки Договір припинив свою дію
позивач просить повернути сплачені
грошові кошти як безпідставно отримані
відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки строк дії Договору
скінчився 31 грудня 2012 року, при цьому
товар не був поставлений позивачеві, то
відповідач зобов'язаний згідно ст. 1212
ЦК України повернути безпідставно
отримані кошти.

Посилання позивача на те, що він
перейшов на обслуговування у інший
банк, у зв'язку з тим, що ПАТ «Банк
ТАВРИКА» перестав здійснювати
розрахункові операції суд відхиляє з
огляду на наступне.

Згідно платіжного доручення N1259 від
21 лютого 2013 року грошові кошти були
перераховані на рахунок відповідача,
який вказаний у Договорі та
рахунку-фактурі та були за зараховані
банком на рахунок відповідача.

При цьому позивачем не надано
доказів, що вказаний рахунок у ПАТ
«Банк ТАВРИКА» був закритий
відповідачем на момент здійснення
розрахункової операції.

Окрім того, відповідно ч. 2 ст. 1212 ЦК
України положення глави щодо
повернення безпідставно отриманого
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Тобто повернення безпідставного
отриманих коштів не залежить від вини
осіб між якими виникли такі
правовідносини.

Посилання відповідача на Постанову
Правління Національного банку України
№97 від 20.03.2013 «Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ
«Банк ТАВРИКА» суд відхиляє, оскільки
у разі відкликання ліцензії банку
після перерахування коштів на рахунок
відповідача у останнього виникло право
кредитора на відшкодування сум
розміщених на рахунку ПАТ «Банк
ТАВРИКА» у процесі ліквідації цього
банку.

Доводи відповідача у додаткових
поясненнях про те, що ціна перфоратора
на час виникнення спору змінилася та є
значно вищою, а тому позивач
зобов'язаний перерахувати нову
вартість товару, а не вимагати
повернення сплачених коштів, суд
відхиляє, оскільки строк договору
скінчився, що зумовило припинення
зобов'язань за договором.

З огляду на викладене позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відносяться на відповідача у
відповідності зі статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення, відповідно до статті 85
Господарського процесуального
кодексу України.

Рішення оформлено та підписано
14.02.2014

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця Климко Олександра
Олександровича, (пров.Предгорний, б.10,
кв.79, смт.Кореїз, м.Ялта, інн ) на
користь Кримського республіканського
професійно-технічного навчального
закладу «Ялтинське вище професійне
училище будівельних і харчових
технологій», (вул.16 квітня 1944 р., б.19,
смт.Масандра, м.Ялта, іпн 24) 3856,00
грн. заборгованості, 1720,50 грн.
судового збору.

Наказ видати після вступу рішення
в законну чинність.

Суддя С.С.
Потопальський