ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.02.14р. Справа № 904/5729/13

За заявою: комунального підприємства
"Теплоенерго", м.Дніпропетровськ

про відстрочку

У справі:

за позовом Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 2 934 790, 17 грн.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

від позивача - Шиян В.В., представник,
довіреність №26/28-06 від 08.01.14р.

від відповідача (заявника) - Костюченко
В.П., представник, довіреність №8 від
13.01.14р.

СУТЬ СПОРУ:

24.09.13р. господарським судом ухвалено
рішення по справі №904/5729/13 за позовом
комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради, м.Дніпропетровськ (далі
по тексту - позивача) до комунального
підприємства "Теплоенерго"
Дніпропетровської міської ради,
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
відповідача (заявника) про стягнення
2934790,17грн. Позовні вимоги задоволені в
повному обсязі.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.09.13р.
оскаржувалося в апеляційному порядку
та постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.12.13р. рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.09.13р.
змінено. Розмір пені зменшено до
188200,49грн.

27.12.13р. на виконання постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 18.12.13р., яка
набрала законної сили 18.12.13р. видано
наказ.

22.01.14р. на адресу господарського суду
надійшла заява за вих.№224 від 22.01.14р. про
відстрочку виконання рішення суду.

Заява за вих.№224 від 22.01.14р.
обґрунтовано тим, що підприємство
відповідача є збитковим, має великі
борги за газ (204 млн.грн.),
електроенергію (13318,4млн.грн.), в той час
як заборгованість населення за спожиту
теплову енергію складає 36913,3млн. грн.,
бюджетні організації заборгували
1735008,6грн., госпрорахункові
підприємства 14089896,15грн.; рівень
фактичних надходжень заборгованості
за рішеннями судів низький. На
підприємстві відповідача наказом №44
від 01.02.13р. введено з квітня по вересень
неповний робочий тиждень. Враховуючи
складну фінансово-господарську
ситуацію, що склалася на підприємстві
відповідача Державна податкова
адміністрація у Дніпропетровській
області рішенням №5 та №44 відповідно
від 27.01.12р. та від 24.03.13р. розстрочила
грошові зобов'язання відповідача з ПДВ
на суму 2997500,00грн. на 2012 рік та 2248916,55грн.
на 2013 рік. Управління Пенсійного фонду
у Жовтневому районі м.Дніпропетровська
уклало з підприємством відповідача
договір про розстрочення сплати
накладених штрафів та пені на суму
2261128,38грн. терміном погашення до травня
2014 року. Відповідач вважає, що
підтверджені документально зазначені
обставини справи є винятковими та є
підставами для задоволення заяви.

За результатами розгляду заяви за вих.
№ 224 від 22.01.14р. ухвалою суду від 27.01.14р.
порушено провадження по справі та
призначено слухання на 06.02.14р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи, що
підтверджується виконанням сторонами
вимог суду та явкою представників в
судове засідання.

06.02.14р. в судове засідання з'явилися
представники сторін. За результатами
судового засідання розгляд справи
відкладено до 11.02.14р., з метою
витребування додаткових документів.

Позивач надав відзив на заяву
відповідача (заявника) в якій визнає, що
обставини на які відповідач
посилається як на підставу невиконання
вимог суду не є винятковими, а
являються лише несприятливими. Позивач
звертає увагу суду, що підприємство
позивача не отримує взагалі прибутку
від своєї господарської діяльності.
Дебіторська заборгованість станом на
30.06.13р. склала 206379,00 тис. грн.

За результатами судового засідання,
яке відбулося 11.02.14р. за участю
представників сторін господарський
суд оголосив ухвалу про відмову у
задоволенні заяви відповідача
(заявника).

Статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що при наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання (ч.1).

Відповідно до п.7.1.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.12р. за № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Наприклад, відстрочка може
надаватись за рішенням, у якому
господарським судом визначено певний
строк звільнення приміщення,
повернення майна тощо.

Пунктом 7.2. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.12р.
за № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України",
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Дослідивши заяву відповідача
(заявника) за вих. № 224 від 22.01.14р.
господарський суд визнав її
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню на підставі
наступного.

По-перше, при прийнятті рішення
господарський суд повинен враховувати
матеріальний стан та інтереси сторін.
Врахувавши матеріальний стан та
інтереси сторін господарський суд
визначив, що сторони перебувають в
ідентичних тяжких фінансових умовах та
є стратегічними підприємствами
держави;

По-друге, борг відповідача (заявника)
перед позивачем виник в період з червня
2011 року по травень 2013 року і в цей
період відповідач (заявник) не вчиняв
жодних дій для погашення
заборгованості перед позивачем;

По-третє, відповідач (заявник) під час
слухання справи у господарському суді
Дніпропетровської області не визнавав
існування перед позивачем суми боргу, а
під час слухання справи у
Дніпропетровському апеляційному
господарському суді звернувся до суду
з проханням зменшити суму пені на 50%
(а.с.175-176 том 1) і Дніпропетровський
апеляційний господарський суд
незважаючи на те, що відповідач
(заявник) мав можливість звернутися з
даним клопотанням про зменшення суми
пені і під час слухання справи у суді
першої інстанції задовольнив
клопотання відповідача та зменшив пеню
до 188200,49грн., чим вже допоміг
відповідачу (заявнику).

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви за вих. № 224 від
22.01.14р. відмовити

Ухвала набирає законної сили з часу її
прийняття та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду в порядку
встановленому для оскарження судових
рішень.

Суддя О.О. Коваленко