ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

20 лютого 2014 року
Справа № 913/226/14

Провадження №17н/913/226/14

За позовом Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго», м. Луганськ

до Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Луганськ

про визнання недійсним рішення

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Бєлкіна О.М., довіреність
№ 143-д від 19.12.2013;

від відповідача - Задорожна О.Л.,
довіреність № 03 від 08.01.2014.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про визнання недійсним рішення
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
«Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу» від 29.11.2013 №01-24/260 по
справі №150.

в с т а н о в и в :

Адміністративною колегією Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
було прийнято рішення 29.11.2013 №01-24/260 по
справі №150 (далі - Рішення).

Пунктом 1 вказаного Рішення визнано, що
Луганське міське комунальне
підприємство «Теплокомуненерго»
(позивач у справі) відповідно до абзацу
2 частини 1 статті 12 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» на
ринках транспортування та постачання
(зокрема централізованого) теплової
енергії у 2011 - 2012 роках та в січні -
жовтні 2013 року займало монопольне
(домінуюче) становище із часткою 100
відсотків у межах території міста
Луганська, де розташовані місцеві
тепломережі, які перебувають у його
законному користуванні.

Пунктом 2 вказаного Рішення визнано, що
дії Луганського міського комунального
підприємства «Теплокомуненерго», що
полягають у нарахуванні плати за
послуги з централізованого опалення в
розмірі 100% вартості споживачам, які
фактично від'єдналися від мереж ЦО та
ГВП та не отримували ці послуги,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
пунктом 2 статті 50, частиною першою
статті 13 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку постачання
теплової енергії для населення м.
Луганська, що може призвести до
ущемлення інтересів споживачів і яке
було б неможливим за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення
на позивача накладено штраф у розмірі
15000,00 грн., який підлягає сплаті у
двомісячний строк з дня одержання
копії рішення, відповідно до частини 3
статті 56 Закону України «Про захист
економічної конкуренції».

Позивач 24.01.2014 звернувся до
господарського суду Луганської
області з позовом в якому просить суд
визнати недійсним рішення
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
«Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу» від 29.11.2013 №01-24/260 по
справі №150.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідно до ст. 5
Закону України «Про природні
монополії», діє на ринку
транспортування теплової енергії в
межах території, на якій розташовані
власні теплові мережі.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
природні монополії», позивач діє на
суміжному ринку з виробництва та
постачання теплової енергії в
територіальних межах м. Луганська.

Водночас, позивач зазначає, що між ЛМКП
«Теплокомуненерго» та МКП «Жілсервіс»
було укладено договір №13 від 15.05.2007 про
умови надання послуг з
централізованого опалення і
постачання гарячої води (далі Договір).

Згідно цього Договору позивачу було
доручено здійснювати облік нарахувань
і оплати споживачами за надані послуги
по опаленню та централізованому
постачанню гарячої води,
заборгованості споживачів,
здійснювати юридичні дії по стягненню
заборгованості, у тому числі у судовому
порядку, здійснювати перерахунки
розміру плати споживачам.

Крім того, позивач зазначає, що
відповідно до норм діючого
законодавства України, ЛМКП
«Теплокомуненерго» не є (та на даний
час не може бути) виконавцем послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води. Згідно п. 4.1
«Порядку визначення виконавця
житлово-комунальних послуг в житловому
фонді», затвердженого наказом
Державного комітету України з питань
ЖКГ №60 від 25.04.2005 (далі - Порядок),
виконавцем послуг з централізованого
опалення і гарячого водопостачання
може бути суб'єкт господарювання, який
відповідає вимогам п. 1.3 Порядку.

Як зазначає позивач, ЛМКП
«Теплокомуненерго» не здійснює
операцій, що належать до компетенції
виконавця житлово-комунальних послуг
(п. 1 ст. 1 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"), а саме: не
утримує на балансі жилі будинки, не
веде бухгалтерську, статистичну та
іншу передбачену законодавством
звітність щодо їх утримання, не
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання зазначених будинків, та не
забезпечує управління цим майном і не
несе відповідальність за його
експлуатацію.

На думку позивача, відповідач не
прийняв до уваги ту обставину, що
підприємство позивача є
теплогенеруючою, теплотранспортуючою,
тепло-постачальною організацією,
відповідно виданих Нацкомпослуг
ліцензій, якими не передбачено надання
комунальних послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води
мешканцям багатоквартирних будинків.

Також, позивач звертає увагу, що
питання відключення від систем
централізованого опалення та
постачання гарячої води в
багатоповерхових житлових будинках
регулюється Правилами надання послуг з
централізованого опалення, холодного,
гарячого водопостачання і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21.07.2005 (далі - Правила). Порядком
відключення окремих житлових будинків
від систем централізованого опалення
та постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженого
Наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства України від 22.11.2005 №4 (далі
- Порядок відключення).

Як зазначає позивач, згідно п. 25 Правил,
самовільне відключення від системи
центрального опалення та гарячого
водопостачання заборонено.

Відповідно до Порядку для вирішення
питання про відключення житлового
будинку від мереж централізованого
опалення його власник повинен
звернутися до Комісії (у даному випадку
постійно діючу міжвідомчу комісію з
питань відключення споживачів від
мереж ЦО та ГВП Луганської міської
ради) з письмовою заявою про
відключення від мереж ЦО і ГВП. При
позитивному рішенні Комісії заявнику
надається перелік організацій, до яких
слід звернутися для отримання
технічних умов для розробки проекту
індивідуального (автономного)
теплопостачання і відключення від
мереж ЦО і ГВП. По закінченню робіт
складається акт про відключення від
мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін
подається заявником до Комісії на
затвердження. Тобто, підставою для
відключення від системи ЦО і ГВП є
затвердженої форми акт.

Як зазначає позивач, 15.12.2011
постійно діючою міжвідомчою комісією
Луганської міської ради було
затверджено акт про відключення
квартири, що розташована за адресою: м.
Луганськ, кв. Ольховський 12А/49 від
системи ЦО і ГВП, у зв'язку з чим
нарахування за послуги
теплопостачання були припинені.

15.07.2012 Виконавчим комітетом Луганської
міської ради було визнано рішення № 202
недійсним.

Як зазначає позивач, громадянкою
Стороженко І.В. у вересні 2009 року було
подано позовну заяву до суду з вимогою
зобов'язати ЛМКП «Теплокомуненерго»
припинити нарахування за послуги
теплопостачання за адресою: м.
Луганськ, кв. Ольховський 12А/49. Рішенням
№2/1203/654/2011 від 31.05.2011 Артемівського
районного суду м. Луганська було
відмовлено в задоволенні позовної
вимоги, у зв'язку з необґрунтованістю.
Ухвалою апеляційного суду Луганської
області №22ц-79/2012 від 10.01.2012 було
постановлено апеляційну скаргу
громадянки Стороженко І.В. на рішення
суду 1-ї інстанції відхилити.

Зараз МКП «Жилсервіс» не може
обслуговувати 385 будинків, як вказано в
Поданні, тому що Рішенням Луганської
міської ради №75 від 26.03.2013 про
визначення виконавця
житлово-комунальних послуг було
вирішено зазначений договір розірвати
за взаємною згодою сторін та визначити
виконавцем житлово- комунальних послуг
МКП «Центрожилком» в усіх районах
міста Луганська.

Також позовні вимоги ЛМКП
«Теплокомуненерго» до Стороженко І.В.
про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання у розмірі 3131,66
за період з 01.08.2009 по 01.03.2012 були
задоволені у повному обсязі.

Крім того, згідно роз'яснення
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства від 14.11.2013, якщо при
відключенні квартири від
централізованого теплопостачання не
було дотримано вимог Правил та Порядку,
такі дії слід вважати самочинними. У
цьому випадку нарахування плати за
централізоване опалення є правомірним.

Представник відповідача 19.02.2014 надав
суду відзив на позовну заяву №04-24/392 від
18.02.2014, в якому зазначив, що вважає позов
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Щодо виконавця послуг
централізованого постачання теплової
енергії у м. Луганськ, відповідач
зазначив, що дійсно, рішеннями органів
місцевого самоврядування міста
Луганська виконавцями послуг
визначено не позивача, а МКП
"Жилсервіс", проте, відповідно до пункту
2.3 договорів, укладених позивачем з цим
підприємством, ЛМКП "Теплокомуненерго"
здійснює облік нарахувань і оплати
споживачами за надані послуги по
централізованому опаленню та гарячому
водопостачанню, заборгованості
споживачів, здійснює юридичні дії по
стягненню заборгованості, у тому числі
у судовому порядку, здійснює
перерахунки розміру плати споживачам.

Тобто, позивач діє на ринку послуг
централізованого постачання теплової
енергії міста Луганська і фактично
виконує функції надавача цих послуг.

Водночас, відповідач зазначив, що
позивач фактично взяв на себе функції
виконавця послуг з централізованого
опалення для мешканців м. Луганська в
частині нарахування та стягнення плати
за надання послуг, відповідно до умов
договорів позивача з виконавцями
послуг, у тому числі з КП "Стандарт
Луганськ", МКП "Жілсервіс", ГКП
"Благоустрій", ГКП "ЛуганськЖитло", КП
"Ювілейне".

Протягом 2010-2012 років та поточного
періоду 2013 року абонентській облік та
розрахунки (нарахування та стягнення)
плати з населенням м. Луганська за
послуги за тарифами затвердженими та
встановленими відповідними рішеннями
виконавчого комітету Луганської
міської ради, здійснювало саме ЛМКП
"Теплокомуненерго".

Крім того, відповідач зазначив, що
позивача вже було визнано таким, що
займає монопольне становище на ринках
виробництва та постачання теплової
енергії та централізованого
постачання гарячої води у місті
Луганську (рішення відповідача від
30.03.2012 № 01-24/59 у справі № 843).

Тобто, незважаючи на рішення органу
місцевого самоврядування щодо
визначення виконавцем послуг іншого
підприємства (не позивача), позивач
фактично виконує функції такого
підприємства, що підтверджує рішення
господарського суду Луганської
області від 20.06.2013 у справі
№29н/5014/3207/2012(23н/ 5014/1055/2012), залишеним без
змін і апеляційною, і касаційною
інстанцією.

Що стосується нарахування плати
за послуги, які фактично не надавались
позивачем, відповідач зазначив
наступне.

Під час розгляду звернення народного
депутату України Єфремова О.С.
№С-17/213-2-13 від 27.05.2013 в інтересах заяви
Стороженко І.В., що направлено
прокуратурою Луганської області
листом від 04.06.2013 № 07/1/1 - 802 вих.-13, на дії
Луганського міського комунального
підприємства "Теплокомуненерго" були
виявлені випадки, коли споживачам, які
від'єдналися від внутрішньобудинкових
мереж ЦО та ГВП та мають відповідні
затверджені оригінали актів Комісії
які складені в п'яти примірниках для
кожної із сторін із оригіналами
підписів та печаток представників
виконавця послуг, монтажної
організації, ЛМКП "Теплокомуненерго" та
власника квартири Підприємство
продовжувало здійснювати нарахування
плати за послуги ЦО і ГВП в розмірі 100%
вартості всім споживачам, які
від'єдналися від внутрішньобудинкових
мереж ЦО та ГВП та мають відповідні
затверджені акти Комісії.

Позивачу управління
житлово-комунального господарства
Луганської міської ради з листом від
14.06.2011 № 15-7-2/346 були надані переліки
житлових приміщень, які фактично
відключені від мереж ЦО та ГВП, але
мешканці яких не виключені з числа
споживачів послуг ЦО та ГВП ЛМКП
"Теплокомуненерго".

Тобто, відповідач вважає, що позивач
володів інформацією та був обізнаний
про те, що значна кількість споживачів
від'єднанні від його мереж
централізованого ЦО та ГВП, проте
чомусь продовжував нараховувати плату
за ненадані послуги.

На думку відповідача, визначені дії
позивача з нарахування плати за
послуги з централізованого опалення в
розмірі 100% вартості споживачам, які
фактично від'єдналися від мереж ЦО та
ГВП та не отримували ці послуги, і були
визнані відповідачем у оскаржуваному
рішенні.

Отже, на підставі викладеного вище,
Луганське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України вважає, що оскаржуване Рішення
відповідача є законним, прийнятим з
дотриманням процесуальних і
матеріальних норм, а вимоги позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Представник позивача витребувані
ухвалою суду від 24.01.2014 документи не
надав.

Зважаючи на невиконання сторонами
вимог ухвали суду від 06.02.2014 та
ненадання ними всіх витребуваних судом
документів, та що від позивача
необхідно витребувати додаткові
докази, розглянути спір по суті в
даному судовому засіданні не має
можливості, тому розгляд справи слід
відкласти.

Керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Розгляд справи відкласти на 04.03.2014, 11
год. 00 хв.

2. Засідання відбудеться у приміщенні
господарського суду в кімнаті №330.

3. Зобов'язати:

позивача - надати: рішення
виконавчого комітету Луганської
міської ради №202 від 20.06.2011 «Щодо
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води» (належним
чином засвідчену копію до справи);
надати докази визнання вини позивачем
при розгляді справи №150 від 29.11.2013;
надати договори які були укладені з
організацією, яка здійснює
обслуговування теплових мереж та
забезпечує теплопостачання за
адресами, що відображені в рішенні
відповідача та матеріалах перевірки;
надати письмові пояснення на відзив
відповідача, документальне та
нормативне підтвердження пояснень; при
наявності докази листування з
відповідачем з предмету спору;

відповідача - при наявності
надати докази листування з позивачем з
предмету спору.

Відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України за
ухилення від вчинення дій, покладених
судом на сторону, у т.ч. ненадання
витребуваних судом документів, зі
сторін може бути стягнено штраф у
розмірі до 1700 грн.

Суддя
О.С. Фонова