донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

03.03.2014 справа №913/3325/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О. Марченко
О.А., Радіонова О.О.при секретарі
судового засідання Куц Н.С.за участю
представників сторін: від позивача:
Хомутянський А.М. за довіреністю;від
відповідача:Сєньков Є.І. за
довіреністю;розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ровеньківська
нафтобаза - 2004», м. Ровеньки Луганської
областіна рішення господарського суду
Луганської області від23.01.2014р. (повний
текст підписано 28.01.2014р.) по
справі№913/3325/13 (суддя Фонова О.С.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Ровеньківська
нафтобаза - 2004», м. Ровеньки Луганської
областідо Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Луганськгаз» в особі
філії Свердловського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства, м. Свердловськ
Луганської областіпроскасування
оперативно-господарської санкції та
зобов'язання здійснити перерахунок

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ровеньківська
нафтобаза - 2004», м. Ровеньки Луганської
області звернулось до Господарського
суду Луганської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Луганськгаз» в особі філії
Свердловського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства, м. Свердловськ
Луганської області про скасування
оперативно-господарської санкції та
зобов'язання здійснити перерахунок.

Рішенням Господарського суду
Луганської області від 23.01.2014р. (суддя
Фонова О.С.) у задоволенні позову
відмовлено.

Рішення місцевого суду вмотивовано
тим, що розглядуване судом нарахування
прийнятого та використаного
природного газу не має ознак
оперативно-господарської санкції в
розумінні ст.237 Господарського кодексу
України, а вимога щодо здійснення
перерахунку обсягу спожитого газу має
похідний характер.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ровеньківська
нафтобаза - 2004», м. Ровеньки Луганської
області не погодившись з прийнятим
судовим рішенням, звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Луганської області від 23.01.2014р. у справі
№913/3325/13, та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції апелянт зазначає: не
наведення мотивів відхилення доказів
Позивача, а саме - ненадання належної
оцінки доводам Позивача щодо
неправомірності видачі ДП
«Луганськстандартметрологія» довідки
про непридатність засобу
вимірювальної техніки, ненадання
належної правової кваліфікації
відносинам сторін; не надання належної
правової кваліфікації відносинам
сторін.

Розпорядженням В.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
17.02.2014р. за результатами автоматичного
розподілу справи сформовано колегію
суддів у наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., судді
Марченко О.А., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 17.02.2014р.
порушене апеляційне провадження із
призначенням розгляду скарги на
03.03.2014р. о 13:30 годин.

Фіксація судового засідання
апеляційної інстанції здійснювалась
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу у порядку розгляду
апеляційної скарги, встановленому
ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому
засіданні 03.03.2014р. підтримав апеляційну
скаргу у повному обсягу.

Представник Відповідача у судовому
засіданні 03.03.2014р. проти скарги
заперечив з підстав, викладених у
відзиві №01-02-54-1121 від 28.02.2014р.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції зазначає
наступне:

Як було встановлено місцевим судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, 20.12.2012 між Відповідачем
(Постачальник) та Позивачем (Споживач)
був укладений договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом (для потреб промислових
споживачів та інших суб'єктів
господарювання) №2013/ТП-ПР316-13 (а.с.а.с.37-38
т.1), згідно із п. 1.1 якого Постачальник
здійснює протягом 2013р. постачання
Споживачу природного газу в обсягах і
порядку, передбачених договором для
забезпечення потреб Споживача, а
Споживач оплачує Постачальнику
вартість газу у розмірах, строках,
порядку та на умовах, передбачених
договором.

Передача газу за п. 1.2. договору
здійснюється на межах балансової
належності об'єктів Споживача
відповідно до актів розмежування
ділянок обслуговування. Перелік
комерційних вузлів обліку газу та
газоспоживного обладнання
визначається в додатку №1.

В свою чергу, додатком № 1 до договору
(а.с.39 т.1) визначено, що обсяг газу, який
надходить до мережі Споживача,
вимірюється вузлом обліку, що
знаходиться на балансі Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ровеньківська нафтобаза-2004", тип
приладу обліку газу ВРСГ-1 №3789, дата
випуску 27.07.2005, номінальні витрати газу
на один газоспоживний прилад (м3/годин) -
195 л. При цьому, згідно п. 3.2. договору
№2013/ТП-ПР316-13 від 20.12.2012р. облік обсягів
газу здійснюється згідно з Правилами
обліку природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання,
затвердженими наказом Міністерства
палива та енергетики України №618 від
27.12.2005р., а також згідно х Технічною
угодою сторін від 20.12.2012р. (додаток №3 до
договору - а.с.40 т.1).

Пунктом 2.16 вказаної Технічної угоди
передбачено, що результати вимірювань
вузлів обліку газу визнаються
недостовірними, у тому числі у
випадках:

- вузол обліку газу не відповідає
вимогам чинних нормативних документів
в частині вимірювання та обліку газу
(п.2.16.2.);

- у вузлі обліку застосовуються ЗВТ, які
не занесені до державного реєстру ЗВТ,
допущених до застосування в Україні,
або такі, що не атестовані органами
Держспоживстандарту України (п. 2.16.4.);

- стан та умови експлуатації ЗВТ та
пристроїв обліку газу не відповідають
вимогам експлуатаційної документації
на них (п. 2.16.5).

Як встановлено у пункті 2.17 Технічної
угоди, при визнанні результатів
вимірювань вузлом обліку газу
споживача недостовірними згідно п. 2.16,
кількість спожитого газу визначається
за розрахунками Виконавця за проектною
номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання
(до якого здійснюється газопостачання)
з урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

Відповідно до п. 2.19.4 Технічної угоди,
Виконавець зобов'язується перевіряти
прилади обліку газу споживача на
відповідність п.п. 2.6 - 2.12 даної угоди та,
у разі виявлення порушень перерахунки
об'ємів за спожитий газ проводити по
потужності неопломбованого газового
обладнання.

Відповідно до Акту перевірки
технічного стану вузла обліку № П809 від
30.05.2013р. (а.с.41 т.1) працівниками
Відповідача було здійснено технічну
перевірку вузла обліку, за
результатами якої було встановлено, що
у зв'язку з виключенням лічильника газу
ВРСГ-1 з Державного реєстру засобів
вимірювальної техніки необхідно у
термін до 01.07.2013р. виконати
реконструкцію вузла обліку та у разі
невиконання даного висновку вузол
обліку газу буде визнаний
некомерційним, про що було повідомлено
Позивача у листі №10-22.1/1900 від 10.07.2013р.
(а.с.а.с.42,43 т.1).

У листі №01-22.1/2722 від 09.10.2013р. (а.с.49 т.1)
Відповідач повідомив Позивача, що
проведення експертизи лічильника газу
вихрового буде проводитись 11.10.2013р. на
базі ДП
«Луганськстандартметеорологія» за
адресою: м. Луганськ, вул. Тимирязева, 50.
Запропонував прийняти участь при
проведенні позачергової перевірки та
можливості встановлення зі сторони
Позивача на упаковку засоби
вимірювальної техніки контрольних
охоронних пломб. Розрахунок об'ємів
споживання (транспортування)
природного газу за Позивачем на час
відсутності лічильника газу вихрового
(проведення позачергової перевірки)
буде проводитись у відповідності до
вимог п.3.12.5 Правил №1181.

14.10.2013р. працівниками Відповідача було
здійснено технічну перевірку вузла
обліку, оформлену актом перевірки ВОГ
№ П873 від 14.10.2013. (а.с.50 т.1), в ході якої
було здійснене його розпломбування.

24.10.2013р. листом № 701 (а.с.51) Відповідач
повідомив Позивача, що за результатами
проведеної позачергової повірки
витратомір-лічильник газу вихровий
ВРСГ-1 визнаний непридатним для
використання і, що відповідно до п.3.12.2,
3.12.4 "Правил користування природним
газом для юридичних осіб", Позивачу
буде зроблений перерахунок обсягу
спожитого газу за період з 01.10.2013 по
14.10.2013 по номінальній потужності
газового обладнання у обсязі 85590 м3.

У листі № 110 від 03.06.2013р. (а.с.55 т.1)
Позивач висловив Відповідачу свою
незгоду з Актом, у зв'язку з тим, що
лічильник газу ВРСГ-1 заводський номер
3789 пройшов повірки та визнаний
придатним до застосування, строк
чергової повірки встановлений до
20.01.2014р. Отже, на думку Позивача,
відсутність типів ЗВТ у Державному
реєстрі не може бути підставою для
заборони використання цих засобів на
території України (за умови
підтвердження нормованих
метрологічних характеристик та
придатності цих засобів до
застосування шляхом здійснення їх
державної метрологічної атестації),
вузол обліку є комерційним, тому
Позивач має право його
використовувати.

Актом № СВЕ00001380/1025 приймання-передачі
природного газу від 31.10.2013р. (а.с.68 т.1),
підписаним з боку Відповідача,
визначено, що загальний обсяг
спожитого газу в жовтні 2013р. становить
85590 м3 на загальну суму 395885,93 грн.
Відповідачем також був виставлений
рахунок №00001380 від 31.10.2013р. на вказану
суму із наданням відповідного
технічного розрахунку від
01.11.2013р.(а.с.70)

Згідно листа №750 від 07.11.2013р. (а.с.54 т.1)
Відповідача, станом на 01.11.2013р. борг зі
сплати використаного природного газу
Позивачем за період з 01.10.2013р. по 14.10.2013р.
в об'ємі 85590 куб.м. складає 64429,46 грн.

Листом №249 від 07.11.2013р. (а.с.58 т.1) Позивач
вимагав Відповідача зробити
перерахунок розміру споживання
природного газу за жовтень 2013р. згідно
з показами лічильника, а також
зазначив, що довідка про непридатність
вимірювальної техніки №1952 від 16.10.2013р.
не відносить до лічильника газу, що
належить Позивачу, оскільки в ній
значиться лічильник з заводським
номером 37989, а на балансі підприємства
числиться витратомір-лічильник газу
вихровий ВРСГ-1 із номером 3789.

За таких обставин, Позивач звернувся до
суду із вимогою скасувати
оперативно-господарську санкцію
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Луганськгаз" в особі філії
Свердловського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ровеньківська
нафтобаза-2004", на підставі акту
приймання-передачі природного газу №
СВЕ00001380 від 31.10.2013р., рахунку на оплату
№00001380 від 31.10.2013р., технічного
розрахунку від 01.11.2013р., прийнятого та
використаного природного газу в
загальному обсязі 85590 м3 за договором на
постачання природного газу за
регульованим тарифом (для потреб
промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання) №2013/ТП-ПР316-13
від 20.12.2012 на суму 395885,93 грн. Крім того,
Позивач просив суд зобов'язати
Відповідача здійснити позивачу
перерахунок обсягів споживання
природного газу за період відсутності
витратоміру-лічильника газу вихрового
ВРСГ-1 № 3789 середньодобовими даними
попередніх п'яти аналогічних періодів.

Як зазначалось вище, місцевим судом
відмовлено у задоволені позовних
вимог. Крім того, місцевим судом також
були відхилені клопотання Позивача про
залучення ДП
«Луганськстандартметрологія» до
участі у справі у якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні Позивача та
про проведення судової експертизи щодо
повірки витратоміру-лічильника.

Оцінюючи правильність застосування
місцевим судом норм матеріального і
процесуального законодавства в
контексті встановлених обставин,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке:

Виходячи із змісту положень ст.1
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу
України можливість задоволення
позовних вимог перебуває у залежності
від доведеності одночасної наявності
наступних елементів:

- захищуваного суб'єктивного права
(інтересу) у Позивача;

- порушення означеного права чи
інтересу з боку Відповідача;

- належність обраного способу
судового захисту (його адекватність
характеру правовідносин і здатність
відновити порушені права чи інтереси,
можливість до застосування за змістом
діючого законодавства).

Відсутність або недоведеність
Позивачем згідно приписів ст.ст.4-3, 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України належними доказами будь-якого
з означених елементів унеможливлює
задоволення позовних вимог.

В розглядуваному випадку місцевий суд,
проаналізувавши фактичні спірні
відносини і обставини справи, дійшов
висновку про відсутність факту
застосування до Позивача з боку
Відповідача оперативно-господарської
санкції внаслідок складання акту
приймання-передачі природного газу №
СВЕ00001380 від 31.10.2013р., рахунку на оплату
№00001380 від 31.10.2013р., технічного
розрахунку від 01.11.2013р., прийнятого та
використаного природного газу в
загальному обсязі 85590 м3 за договором на
постачання природного газу за
регульованим тарифом (для потреб
промислових споживачів та інших
суб'єктів господарювання) №2013/ТП-ПР316-13
від 20.12.2012 на суму 395885,93 грн., а отже - і
відсутність об'єкту для скасування.

Апеляційний суд погоджується із
відсутністю порушення з боку
Відповідача саме у вигляді
протиправного застосування
оперативно-господарської санкції та
неможливістю через це застосувати
обраний спосіб судового захисту.
Дійсно, за змістом ч.ч.1, 2 ст.235
Господарського кодексу України,
обов'язковими ознаками
оперативно-господарської санкції є те,
що вона є передбаченим договором
сторін наслідком порушення
зобов'язань, що застосовується з метою
припинення порушення чи попередження
його повторень.

В розглядуваному ж випадку, складені
Відповідачем акт приймання-передачі
природного газу № СВЕ00001380 від 31.10.2013р.,
рахунок на оплату №00001380 від 31.10.2013р. та
технічний розрахунок від 01.11.2013р. є
наслідком вжиття порядку визначення
кількості спожитого природного газу,
передбаченого п.п.2.16. і 2.17. Технічної
угоди, застосування якої, в свою чергу,
зумовлено п. 3.2. договору №2013/ТП-ПР316-13
від 20.12.2012р.

За змістом приведених умов договору
сторін застосування такого порядку
визначення обсягу споживання
природного газу не передбачено як
вжиття оперативно-господарської
санкції у розумінні ч.2 ст.236
Господарського кодексу України, і таке
застосування порядку обліку газу не
віднесено до оперативно-господарських
санкцій і частиною 1 цієї статті, та, тим
більше, не має на меті спонукати
Позивача до припинення ним порушення
своїх зобов'язань за договором, адже
здійснення обліку спожитого
природного газу саме за встановленим
витратоміром-лічильником не віднесено
до обов'язків Споживача - це спільна дія
обох сторін. Аналогічна правова
позиція викладена Вищим господарським
судом України в постанові від 28.03.2013р. у
справі №23/50005/5208/2012.

В свою чергу, порядок обліку спожитого
природного газу Відповідачем,
передбачений п.2.17. Технічної угоди,
правомірність якого фактично оспорює
Позивач заявленим позовом, не звільняє
Відповідача від необхідності
оформлення акту приймання-передачі
газу, який має бути підписаний
Позивачем (п.2.8. договору 2013/ТП-ПР316-13
від 20.12.2012р.). Отже, документи, які на
думку Позивача свідчать про
застосування оперативно-господарської
санкції, а саме - акт приймання-передачі
природного газу № СВЕ00001380 від 31.10.2013р.
та технічний розрахунок від 01.11.2013р.
(рахунок на оплату №00001380 від 31.10.2013р.
зумовлений змістом цього акту і
технічного розрахунку та не має
самостійного значення) - мають
двосторонній характер і передбачають
підписання з боку Споживача, тоді як за
змістом ч.1 ст.237 Господарського кодексу
України оперативно-господарські
санкції застосовуються в
односторонньому порядку.

Таким чином, встановлена господарським
судом відсутність застосування
оперативно-господарської санкції як
такої є достатньою підставою для
відмови у задоволені заявлених
позовних вимог (адже друга немайнова
вимога дійсно має похідний характер
від першої) та усуває необхідність у
дослідженні в межах цієї справи
правомірності застосування такої
відсутньої санкції, на що було
спрямовано клопотання Позивача про
призначення судової експертизи.
Колегія суддів також погоджується із
висновком місцевого суду про
відсутність підстав для залучення ДП
«Луганськстандартметрологія» у якості
третьої особи для участі у справі,
проте не з мотивів підписання
сторонами справи акту
приймання-передачі природного газу №
СВЕ00001380 від 31.10.2013р., що не відповідає
дійсним обставинам (такий акт
підписано лише Відповідачем - а.с.68 т.1),
а через те, що обставини проведення
позачергової повірки
витратоміра-лічильника не впливають на
висновок про відсутність
оперативно-господарської санкції як
такої, а отже - не мають відношення до
об'єкту судового дослідження.

Відповідні заперечення Споживача щодо
порядку здійснення обліку спожитого
природного газу, за яким Відповідачем
були складені акт приймання-передачі
природного газу № СВЕ00001380 від 31.10.2013р.,
рахунок на оплату №00001380 від 31.10.2013р. і
технічний розрахунок від 01.11.2013р., у
тому числі, обумовлені (заперечення)
належністю до застосування як
комерційного за відповідний період
витратоміру-лічильника газу вихрового
ВРСГ-1 № 3789, мають бути предметом
розгляду суду в окремому позовному
провадженні у матеріально-правовому
спорі щодо стягнення нарахованих
Позивачу сум оплати спожитого
природного газу, при вирішенні якого і
мають бути оцінені доводи сторін щодо
можливості застосування згадуваного
Скаржником абз. 3 п.3.12.5. Правил
користування природним газом для
юридичних осіб №1181 від 13.09.2012р.

Наразі, будь-яких інших підстав,
передбачених ст.104 Господарського
процесуального кодексу України, для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення апеляційним судом не
встановлено.

На підставі вищевикладеного, судова
колегія апеляційної інстанції дійшла
висновку, що апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ровеньківська
нафтобаза - 2004», м. Ровеньки Луганської
області задоволенню не підлягає, що
згідно із ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України має
наслідком віднесення на рахунок
останнього витрат по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ровеньківська нафтобаза - 2004», м.
Ровеньки Луганської області на
рішення Господарського суду
Луганської області від 23.01.2014р. (повний
текст складено 28.01.2014р.) у справі
№913/3325/13 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Луганської області від 23.01.2014р. (повний
текст складено 28.01.2014р.) у справі
№913/3325/13 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції
набирає сили з дня її прийняття, але
може бути оскаржена

до Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
Д.О. Попков

Судді:
О.А. Марченко

О.О. Радіонова

Вик. Куц Н.С. Надруковано 5 прим.: 1.
Позивачу; 2. Відповідачу; 3. У справу; 4.
ДАГС; 5. ГСЛО