ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

17.02.2014Справа № 901/4156/13Господарський суд
Автономної Республіки Крим у складі
судді Гризодубової А.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Крименерго», м.
Сімферополь

до Відділу освіти виконавчого комітету
Судацької міської ради, м. Судак

про стягнення 15 279,39 грн.

За участю представників:

від позивача - Барієва Е.Р., представник
за довіреністю № 144-Д від 29.05.2013 року.

від відповідача - не з'явився

Суть спору: Публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Крименерго»
звернулось до господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовною
заявою до Відділу освіти виконавчого
комітету Судацької міської ради про
стягнення суми оперативно -
господарської санкції в розмірі 15 279,39
грн. за перевищення обсягу договірної
величини споживання.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між
сторонами був укладений договір
постачання електричної енергії № 118
від 24.02.2004, згідно якого споживачу
постачається електрична енергія, а
споживач сплачує постачальнику
вартість спожитої електричної енергії,
перевищення договірної величини
призвело до утворення заборгованості в
розмірі 15 279,39 грн., яка стала приводом
для звернення позивача до суду із
відповідним позовом.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, не зважаючи на те, що був
належним чином повідомлений про день,
час та місце розгляду даної справи
рекомендованою поштою.

В матеріалах справи міститься картка
поштового повідомлення із підписом
відповідача, що свідчить про
оповіщеність його про розгляд справи у
суді. (а.с. 63).

Отже, господарським судом виконані всі
можливі заходи щодо сповіщення
відповідача про час та місце судового
засідання.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи те, що норми статті 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а пункт 4
частини 3 статті 129 Конституції України
визначає одним з принципів судочинства
- свободу в наданні сторонами суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості, суд вважає, що
господарським судом створені належні
умови для надання сторонами доказів в
обґрунтування своєї правової позиції.

У зв'язку з тим, що відповідач не
використав наданого законом права на
участь у судовому засіданні, подання
відзиву на позов та доказів, а
матеріали справи в достатній мірі
характеризують взаємовідносини сторін
і неявка відповідача не перешкоджає
вирішенню спору, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України - за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

24.02.2004р. між ПАТ "ДТЕК Крименерго"
(постачальник) (позивач) та Відділом
освіти виконавчого комітету Судацької
міської ради (споживач) (відповідач)
укладено договір № 118 про постачання
електричної енергії. (а.с. 10-13).

За своєю правовою природою, зазначений
договір є змішаним, в якому містяться
елементи договорів про надання послуг
та купівлі-продажу.

Згідно частини 1 статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903
Цивільного кодексу України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Стаття 655 Цивільного кодексу України
твердить, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Згідно пункту 2 Договору
під час виконання цього Договору, а
також вирішення всіх питань, що не
обумовлені цим Договором, сторони
зобов'язуються керуватись чинним
законодавством України, Правилами
користування електричною енергією.

У відповідності до пункту 6. 16 ПКЕЕ
обсяг перевищеної договірної величини
споживання електричної енергії та /або
величин потужностей протягом
розрахункового періоду оплачується
споживачем постачальнику електричної
енергії за регульованим тарифом,
відповідно до законодавства України та
договору.

У відповідності до статті 26 Закону
України «Про електроенергетику»
споживачі (крім населення,
професійно-технічних навчальних
закладів та вищих навчальних закладів I
- IV рівнів акредитації державної і
комунальної форм власності) у випадку
споживання електричної енергії понад
договірну величину за розрахунковий
період сплачують енергопостачальникам
двократну вартість різниці фактично
спожитої і договірної величини.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами Договору.

Сторони не представили доказів
розірвання вказаного договору або
зміни його умов, у той час як відповідно
до статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, способом,
передбаченим чинним законодавством
України для доведення такого роду
фактів.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили,
що для визначення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності на наступний рік, споживач
не пізніше 01 листопада поточного року
надає постачальникові відомості про
розмір очікуваного споживання
електричної енергії.

У відповідності до додатку № 4 до
договору про постачання електричної
енергії перевищення договірної
величини споживання електричної
енергії встановлюється під час
підведення підсумків розрахункового
періоду на підставі підтверджених
сторонами даних розрахункового обліку
електричної енергії та акта про об'єми
за спожиту електричну енергію.

Відповідно до пункту 4.4 ПКЕЕ Споживач
має право протягом розрахункового
періоду звернутись до постачальника
електричної енергії за регульованим
тарифом із заявою щодо коригування
договірної величини споживання
електричної енергії.

В матеріалах справи міститься заява
відповідача вих. № 01-6/528 від 24.04.2012 року
про коригування договірної величини
споживання електричної енергії. (а.с. 32).

На підставі вищевказаної заяви
енергопостачальником було зроблено
коригування договірних величин
споживання, складено акт про
перевищення договірних величини
споживання за розрахунковий період з
09.12.2012 по 08.01.2013(а.с.28). Крім того,
виставлений рахунок - накладна від
28.12.2012 на суму 15 279,39 грн., який отриманий
представником споживача, про що
мається відповідний підпис (а.с.26-27).

06.03.2013 року позивачем була направлена
претензія, на яку була отримана
відповідь від Відділу освіти
виконавчого комітету Судацької
міської ради (а.с.30-31). Проте, оплата
заборгованості відповідачем так і не
була здійснена.

Пунктом 4.2.2 Договору передбачено
обов'язок споживача оплачувати
перевитрати договірної величини
споживання електроенергії.

Пункт 2 статті 509 Цивільного кодексу
України вказує, що зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 діючого Кодексу.

Одночасно, пунктом 3 статті 11
Цивільного кодексу України
встановлено, що цивільні права і
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з закону чи іншого
нормативно-правового акта, що регулює
господарську діяльність. Таким
нормативно-правовим актом є Правила
користування електричною енергією.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість та законність
позовних вимог в частині стягнення 15
279,39 грн. за перевищення договірної
величини.

Крім того, як передбачає стаття 4 Закону
України «про судовий збір», за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється збір
в розмірі 2 відсотків ціни позову, але
не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.
Отже за позовну заяву про стягнення 15
279,39 грн. оплаті підлягає 1720, 50 грн.
судового збору, тоді як позивачем
оплачено 1827,00 грн. Таким чином, 106,50 грн.
судового збору підлягають поверненню з
Державного бюджету України на користь
позивача.

Судовий збір покладається на
відповідача відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 17.02.2014р. оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.
Повне рішення складене 17.02.2014р.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 33, 34, 49, 75, статтями 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відділу освіти
виконавчого комітету Судацької
міської ради на користь Публічного
акціонерного товариства " ДТЕК
Крименерго" 15 279,39 грн. - заборгованості
за перевищення договірної величини.

3. Стягнути з Відділу освіти
виконавчого комітету Судацької
міської ради на користь Публічного
акціонерного товариства " ДТЕК
Крименерго" 1 720, 50 грн. судового збору.

4. Повернути з Державного бюджету
України на користь Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Крименерго» надмірно сплачений
судовий збір у розмірі 106,50 грн.

5. . Накази видати в порядку статтей
116, 117 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя А.М.
Гризодубова