ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.02.2014
Справа № 905/231/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Колесника Р.М.

при секретарі судового засідання Волзі
І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні господарського суду
матеріали справи

за позовною заявою: Регіонального
відділення Фонду Державного майна
України по Донецькій області, м.
Донецьк

до відповідача: приватного вищого
навчального закладу «Донецький
економіко-гуманітарний інститут», м.
Донецьк

про стягнення заборгованості, пені та
штрафу усього у розмірі 46634,03 гривень

Представники сторін:

Від позивача: Попов К.Г. за дов.

Від відповідача: не з'явився

Регіональне відділення Фонду
Державного майна України по Донецькій
області звернулося до господарського
суду Донецької області з позовом до
приватного вищого навчального закладу
«Донецький економіко-гуманітарний
інститут» про стягнення
заборгованості у розмірі 39389,48 гривень,
пені у розмірі 3305,60 гривень та штрафу
відповідно до п. 3.8 договору у розмірі
3938,95 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем грошових зобов'язань за
договором оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності №3827/2009
від 13.08.2009р. за період з 01.04.2013р. по
01.07.2013р. включно, внаслідок чого виникла
стягувана заборгованість та підстави
для нарахування пені та штрафу.

Представник позивача в судових
засіданнях підтримав вимоги, викладені
в позовній заяві.

Відповідач правом на участь
представника у судовому засіданні не
скористався, причину неявки не
повідомив, витребуваних судом
документів не надав. Про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, шляхом своєчасного
надсилання ухвал за адресою
місцезнаходження, визначеною за
відомостями Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців, достовірність яких
презюмується положеннями ст. 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців». При цьому, з огляду на
правову позицію Вищого господарського
суду України, сформульовану в п. 3.9.1.
Постанови Пленуму №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011р. таке повідомлення вважається
належним.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
№18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011р. у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, справа
розглядається відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України без явки представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами, оскільки неявка
представника відповідача не
перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи на підставі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України відкладався.

Перед початком розгляду справи по суті
представник позивача був ознайомлений
з правами та обов'язками відповідно до
ст.ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених в процесі
розгляду справи, вислухавши
представників позивача та третьої
особи, суд

ВСТАНОВИВ

13.08.2009р. позивачем (орендодавцем) та
відповідачем (орендарем) укладено
договір оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності
№3827/2009, згідно з п.1.1 якого орендодавець
передав, а орендар прийняв в строкове
платне користування за актом
приймання-передачі від 13.08.2009р.
державне майно - нежитлові вбудовані
приміщення загальною площею 1020,80кв.м. в
адміністративному корпусі №4, які
розташовані за адресою: м. Донецьк, бул.
Шевченка, 26, що знаходяться на балансі
Донецького державного
науково-дослідного інституту чорної
металургії (балансоутримувач).

Орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі
змінами) (далі - Методика розрахунку), та
за результатами конкурсу на право
оренди державного майна і становить
без ПДВ за базовий місяць розрахунку
(останній місяць, за який є інформація
про індекс інфляції) - червень 2009 р. -
26052,75 гривень. Орендна плата за перший
місяць оренди - серпень 2009р. -
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекс інфляції за липень, серпень 2009р.
Нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
законодавством (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць (п. 3.3 договору).

Орендна плата перераховується до
державного бюджету та
балансоутримувачу у співвідношенні 70%
та 30% щомісяця не пізніше 15 числа
місяця, наступного за звітним,
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж (п. 3.6
договору).

У разі, якщо на дату сплати орендної
плати заборгованість за нею становить
загалом не менше ніж три місяці,
орендар також сплачує штраф у розмірі
10% від суми заборгованості. (п. 3.8
договору).

У разі припинення (розірвання) договору
оренди орендар сплачує орендну плату
до дня повернення майна за актом
приймання-передачі включно. Закінчення
строку дії договору оренди не звільняє
орендаря від обов'язку сплатити
заборгованість за орендною платою,
якщо така виникла, у повному обсязі,
враховуючи санкції, до державного
бюджету та балансоутримувачу (п. 3.11
договору).

Договір укладено строком на 2 роки 360
днів, що діє з 13.08.2009р. до 07.08.2012р. (п. 10.1
договору). Даний строк було продовжено
до 02.08.2015р. включно додатковою угодою №5
від 19.11.2012р.

Додатковими угодами №3 від 03.06.2011р., №4
від 29.11.2011р. та №5 від 19.11.2012р. сторонами
були внесені зміни до п.1.1 договору
стосовно площі орендованого
приміщення, вартості об'єкту оренди та
розміру орендної плати. Так,
відповідно до додаткової угоди №5 від
19.11.2012р. площу орендованого приміщення
було зменшено до 737,9 кв.м., а також
внесено зміни до п. 3.1 договору,
відповідно до якого з 08.08.2012р. орендна
плата становить без ПДВ за базовий
місяць розрахунку - липень 2012р. - 18601,11
гривень.

01.07.2013р. відповідачем було повернуто
балансоутримувачу майно з оренди за
актом приймання-передачі, тобто із
дотриманням приписів ст. 795 Цивільного
кодексу України.

Рішенням господарського суду
Донецької області по справі №905/4055/13
від 25.07.2013р., яке відповідно до
автоматизованої системи «Діловодство
спеціалізованого суду» набрало
законної сили 06.08.2013р., задоволено в
повному обсязі позовні вимоги
Регіонального відділення Фонду
Державного майна України по Донецькій
області до приватного вищого
навчального закладу «Донецький
економіко-гуманітарний інститут»,
стягнуто з відповідача заборгованість
за договором оренди №3827/200 від 13.08.2009р.
за період з листопада 2012р. по березень
2013р. у розмірі 54691,29 гривень, пеню у
розмірі 1142,63 гривень, штраф за
несвоєчасне внесення орендної плати у
розмірі 5469,13 гривень.

Листом №16-06-05-10571 від 22.08.2013р. позивач
повідомив відповідача про
необхідність сплати заборгованості з
орендної плати, пені та штрафу усього у
розмірі 107937,08 гривень.

В межах розглядуваної справи позивач
звернувся до суду та просить стягнути з
відповідача заборгованість з орендної
плати за період з 01.04.2013р. по 01.07.2013р.
включно у розмірі 39389,48 гривень, пеню у
розмірі 3305,60 гривень та штраф
відповідно до п. 3.8 договору у розмірі
3938,95 гривень.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає вимоги
позивача до відповідача такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, враховуючи наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
сутність розглядуваного спору полягає
у примусовому спонуканні відповідача
до виконання прострочених грошових
зобов'язань.

Враховуючи статус об'єкту оренди,
сторін та характер правовідносин між
ними, останні (правовідносини)
регулюються насамперед відповідними
положеннями Господарського і
Цивільного кодексів України, Законом
України «Про оренду державного та
комунального майна» та умовами
укладеного між ними договору.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285
Господарського кодексу України та
ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України
за користування майном на умовах
оренди орендар (наймач) має сплачувати
орендну плату.

Отже, в контексті зазначених норм
укладений між позивачем та
відповідачем договір є належною
підставою для виникнення у останнього
грошових зобов'язань, визначеного його
умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» та ч. 1 ст. 286 Господарського
кодексу України орендна плата
вноситься орендарем незалежно від
наслідків господарської діяльності.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав правових
підстав ухилятися від сплати орендної
плати згідно визначених умов договору.

Згідно п.п.1, 5 ст.762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму,
та вноситься щомісячно, якщо інше не
встановлено договором.

У розумінні ст. 610 Цивільного кодексу
України невиконання або неналежне
виконання зазначених зобов'язань
відповідачем є їх порушенням.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
та на вимогу кредитора має сплатити
суму боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України за загальним правилом
зобов'язання припиняються виконанням,
проведеним належним чином.

Між тим, відповідачем не були виконані
грошові зобов'язання за договором за з
01.04.2013р. по 01.07.2013р. включно, не погашено
заборгованість з орендної плати у
розмірі 39389,48 гривень, жодних доказів на
спростування чого відповідачем
всупереч вимог ст.ст.4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України до матеріалів справи не надано,
внаслідок чого суд приходить до
висновку, що стягувана заборгованість
обґрунтовано заявлена позивачем до
примусового стягнення з відповідача,
тому позовні вимоги щодо стягнення
суми основного боргу підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Крім суми основного боргу позивачем
нараховано та пред'явлено до стягнення
з відповідача пеню за період з 18.04.2013р.
по 15.08.2013р. у розмірі 3305,60 гривень.

Надаючи належну юридичну оцінку
доводам позивача в цій частині суд
виходить з наступного.

За змістом статей 216-218 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються у
встановленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 232 Господарського
кодексу України вимогу щодо сплати
штрафних санкцій за господарське
правопорушення може заявити учасник
господарських відносин, права чи
законні інтереси якого порушено, а у
випадках, передбачених законом, -
уповноважений орган, наділений
господарською компетенцією.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язань.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У п. 3.7 зазначено, що орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується до бюджету та
балансоутримувачу у визначеному п. 3.6
співвідношенні відповідно до чинного
законодавства України з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Перевіривши розрахунок пені, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача
щодо стягнення пені у розмірі 3305,60
гривень підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача штрафу у розмірі 3938,95
гривень, суд приходить до наступних
висновків.

Пунктом 3.8 договору встановлено, що у
разі, якщо на дату сплати орендної
плати заборгованість за нею становить
загалом не менше ніж три місяці,
орендар також сплачує штраф у розмірі
10% від суми заборгованості.

З огляду на вищевикладене та висновки
суду про наявність у відповідача
заборгованості за період з 01.04.2013р. по
01.07.2013р. включно, позовні вимоги в цій
частині також підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального Кодексу
України покладається на відповідача,
оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Регіонального
відділення Фонду Державного майна
України по Донецькій області до
приватного вищого навчального закладу
«Донецький економіко-гуманітарний
інститут» задовольнити.

Стягнути з приватного вищого
навчального закладу «Донецький
економіко-гуманітарний інститут» (83052,
м. Донецьк, вул. 50-ї гвардійської
дивізії, 17, ) на користь
державного бюджету (р/р 0005, МФО
834016, код бюджетної класифікації 22080300,
отримувач - Калінінське
УК/Калінінський район, )
заборгованість з орендної плати у
розмірі 39389,48 гривень, пеню у розмірі
3305,60 гривень, штраф у розмірі 3938,95
гривень, судовий збір у розмірі 1720,50
гривень.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні 13.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення. Повне рішення складено 17.02.2014р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Р.М. Колесник