ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.02.14р. Справа № 904/9428/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія", (м.
Дніпропетровськ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІК", (с. Надеждівка,
Криворізький район, Дніпропетровська
область)

про стягнення 1 600 000,00 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Лутошкін І.О. -
представник (дов. № б/н від 13.01.14р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія"
(далі-позивач) звернулося до
господарського суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІК"
(далі-відповідач) про стягнення
неустойки у розмірі 1 600 000,00 грн.

Сума позову складається з суми
основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
позивачем та відповідачем було
укладено договір оренди № 04/01/10-01 від
04.01.10р. та договір суборенди № 04/01/10-01
від 04.01.10р., які припинили свою дію
31.12.12р. Станом на 01.12.13р. відповідачем
орендоване майно за даними договорами
не повернуто, плата за користування
майном не здійснюється, у зв'язку з чим,
позивачем нараховано відповідачу
неустойку у розмірі 1 600 000,00 грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МІК" 20.02.14р. надіслав
до суду відзив, в якому з позовними
вимогами позивача не погоджується та
просить суд у задоволенні позову про
стягнення 1 600 000,00 грн. відмовити
повністю.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причину неявки суду не
повідомив, але був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання, що також підтверджується
поштовими повідомленнями, які
повернулись до господарського суду та
знаходиться в матеріалах справи.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався з 26.12.13р. на
14.01.14р. та з 14.01.14р. на 29.01.14р.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 29.01.14р. по 10.02.14р.

29.01.14р. у судовому засіданні за заявою
відповідача продовжено строк
вирішення спору по справі на 15 днів з
06.02.14р. по 20.02.14р. включно.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Дніпроолія" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "МІК" було укладено
договір суборенди № 04/01/10-01,
відповідно до умов даного договору
суборендодавець зобов'язується надати,
а суборендар зобов'язується прийняти в
строкове платне користування майно
(надалі - об'єкт оренди), що зазначено в
п. 1.2 цього договору та своєчасно
сплачувати орендну плату.

Згідно п. 1.2. договору, суборендодавець
зобов'язується надати, а суборендар
зобов'язується прийняти в строкове
платне користування наступне майно, що
розташоване за адресою: м. Кривий Ріг,
вул. Коломойцівська, 3, а саме:

- нежитлове приміщення 1-го
(першого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 843,60 (вісімсот сорок
три) кв.м;

- нежитлове приміщення 2-го
(другого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 855,30 (вісімсот
п'ятдесят п'ять) кв.м;

- нежитлове приміщення 3-го
(третього) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 860,40 (вісімсот
шістдесят) кв.м;

- частину нежитлового приміщення
4-го (четвертого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 360,00 (триста
шістдесят) кв.м;

- нежитлове підвальне приміщення
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 864,00 (вісімсот
шістдесят чотири) кв.м;

- нежитлове приміщення (приміщення
їдальні, літера «В») площею 990,00
(дев'ятсот дев'яносто) кв.м.

Всього передано в платне тимчасове
користування нежитлових приміщень
загальною площею 4773,30 (чотири тисячі
сімсот сімдесят три) кв.м.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
суборендар вступає у строкове платне
користування у термін, указаний у
договорі, але не раніше дати підписання
сторонами цього договору та акта
приймання - передачі, що є невід'ємною
частиною даного договору.

04.01.2010р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія" передало
по акту приймання-передачі, копія якого
додається до позовної заяви (а.с. 13), а
Товариство з обмеженою
відповідальністю "МІК" прийняло в
строкове платне користування
нежитлове приміщення, що розташоване
за адресою: м. Кривий Ріг, вул.
Коломойцівська, 3, у відповідності до п.
1.2, п. 2.1 договору.

01 березня 2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено додаткову
угоду № 01/03/11-01 до договору
(надалі - додаткова угода).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди,
пункт 1.2. договору суборенди № 04/01/10-01
від 04.01.2010р. викладено в наступній
редакції:

Суборендодавець зобов'язується надати,
а суборендар зобов'язується прийняти в
строкове платне користування наступне
майно, що розташоване за адресою: м.
Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 3, а
саме:

- нежитлове приміщення 1-го
(першого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 843,60 (вісімсот сорок
три) кв.м;

- нежитлове приміщення 2-го
(другого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 855,30 (вісімсот
п'ятдесят п'ять) кв.м;

- нежитлове приміщення 3-го
(третього) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 860,40 (вісімсот
шістдесят) кв.м;

- частину нежитлового приміщення
4-го (четвертого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 360,00 (триста
шістдесят) кв.м;

- нежитлове підвальне приміщення
Адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») площею 864,00 (вісімсот
шістдесят чотири) кв.м;

- нежитлове приміщення (приміщеня
їдальні, літера «В») площею 927,50
(дев'ятсот двадцять сім) кв.м;

- нежитлове приміщення (складські
приміщення, літера «А») загальною
площею 1679,9 (одна тисяча шістсот
сімдесят дев'ять) кв.м, а саме частину
нежитлового приміщення № 1 площею 578,4
кв.м, нежитлове приміщення № 2 площею
711,90 кв.м, нежитлове приміщення № 3
площею 67,2 кв.м., нежитлове приміщення №
4 площею 194,6 кв.м, нежитлове приміщення
№ 5 площею 6,0 кв.м, нежитлове приміщення
№ 6 площею 4,3 кв.м, нежитлове приміщення
№ 7 площею 4,3 кв.м, нежитлове приміщення
№ 8 площею 4,3 кв.м, нежитлове приміщення
№ 9 площею 9,9 кв.м, нежитлове приміщення
№ 10 площею 44,6 кв.м, нежитлове
приміщення № 11 площею 13,8 кв.м,
нежитлове приміщення № 12 площею 10,7
кв.м., нежитлове приміщення № 21 площею
29,90 кв.м.

Всього передано в платне тимчасове
користування нежитлових приміщень
загальною площею 6390,70 (шість тисяч
триста дев'яносто цілих сімдесят
десятих кв.м.) кв.м.

У відповідності до п. 2 додаткової
угоди, пункт 3.2 договору викладений в
наступній редакції: "За користування
об'єктом оренди суборендар сплачує
щомісячно в строк передбачений п. 3.2
договору суборенди, суборендодавцю
орендну плату в розмірі 160880,00 (сто
шістдесят тисяч вісімсот вісімдесят
грн. 00 коп.) у т.ч. ПДВ.

Згідно п. 7 додаткової угоди, пункт 7.1.
договору суборенди викладено в
наступній редакції: "цей договір
укладено на строк з 01.01.2010р. по 31.12.2012р.
включно".

04 січня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Дніпроолія" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "МІК" було укладено
договір суборенди № 04/01/10
(надалі - договір суборенди-2).

Відповідно до п. 1.1. договору
суборенди-2, суборендодавець
зобов'язується надати, а суборендар
зобов'язується прийняти в строкове
платне користування майно, що
зазначено в п. 1.2 цього договору та
своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно п. 1.2. договору суборенди-2,
суборендодавець зобов'язується надати,
а суборендар зобов'язується прийняти в
строкове платне користування
територію прилеглу до
адміністративно-побутового корпусу та
їдальні, загальною площею 1076 (одна
тисяча тсімдесят шість) кв.м, що
розташована за адресою: м. Кривий Ріг,
вул. Коломойцівська, 3.

Суборендар вступає у строкове платне
користування у термін, указаний у
договорі, але не раніше дати підписання
сторонами цього договору та акта
приймання-передачі, що є невід'ємною
частиною даного договору (п. 2.1.
договору суборенди-2).

04.01.2010р. позивач передав по акту
приймання-передачі (а.с. 19), а відповідач
прийняв в строкове платне користування
об'єкт оренди, у відповідності до п.п. 1.2,
2.1 вищевказаного договору.

01.03.2011р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "МІК" було укладено
додаткову угоду № 01/03/11 до
Договору суборенди-2 (надалі додаткова
угода-2).

У відповідності до п. 1. додаткової
угоди-2, пункт 1.2 договору суборенди-2
викладений в наступній редакції:
"Суборендодавець зобов'язується
надати, а суборендар зобов'язується
прийняти в строкове платне
користування територію прилеглу до
адміністративно-побутового корпусу
(літера «Б-4») та їдальні (літера «В»),
загальною площею 1956 (одна тисяча
дев'ятсот п'ятдесят шість) кв.м, що
розташована за адресою: м. Кривий Ріг,
вул. Коломойцівська, 3".

Згідно п. 2 додаткової угоди-2, пункт 3.1
викладений в наступній редакції: "За
користування об'єктом оренди
суборендар сплачує щомісячно
суборендодавцю орендну плату з
розрахунку 20,00 (двадцять) грн. за 1 (один)
кв.м. Загальна сума орендної плати по
даному договору становить суму 39 120
(тридцять дев'ять тисяч сто двадцять
грн. 00 коп.) грн. 00 коп. в тому числі ПДВ.

Пунктом 3 додаткової угоди-2, п. 3.3.
договору суборенди викладено в
наступній редакції: "Розмір орендної
плати передбачений п. 3.1. даного
договору є незмінним в період з 01.03.2011р.
по 30.12.2012р. виключно та не може бути
змінений сторонами. По закінченню
даного періоду орендна плата може бути
зменшена або збільшена зі згодою
суборендаря, про що суборендар
повідомляється письмово. Дане
повідомлення є невід'ємною частиною
договору суборенди в частині орендної
плати".

Відповідно до п. 4 додаткової угоди-2 до
договору суборенди № 04/01/10 від 04.01.2010р.
пункт 3.4. викладено в наступній
редакції: "Комунальні послуги, які
використовуються суборендарем для
здійснення своєї господарської
діяльності не входять до суми орендної
плати і сплачуються суборендарем
самостійно щомісячно за поточний
місяць до 10 числа поточного місяця на
підставі рахунку-фактури".

Згідно п. 6 додатковою угодою-2 до
договору суборенди № 04/01/10 від 04.01.2010р.
пункт 1 акту приймання-передачі від
04.01.2010р. до договору суборенди № 04/01/10
від 04.01.10р. в наступній редакції:
"Суборендодавець належним чином
передав, а суборендар прийняв в
строкове платне користування
територію прилеглу до
адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") та їдальня (літера "В")
загальною площею 1956 (одна тисяча
дев'ятсот п'ятдесят шість) кв.м., що
розташована за адресою: м. Кривий Ріг,
вул. Коломойцівська, 3".

Умови даної додаткової угоди в частині
розміру орендної плати діють з 01.03.2011
року по 30.12.2012 року (п. 7 додаткової
угоди-2 до договору № 04/01/10 від 04.01.2010р.).

Строк дії договору суборенди № 04/01/10
від 04.01.2010р. закінчився 30.12.2012р.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
договору суборенди № 04/01/10-01 від 04.01.2010р.
та закінченням 31.12.2012р. строку дії
договорів суборенди № 04/01/10-01 від
04.01.2010р. та № 04/01/10 від 04.01.2013р., ТОВ
"Дніпроолія", листами № 11/12 від 11.12.2012р.
та № 03/01 від 03.01.2013р. повідомило ТОВ
"МіК", що на 2013 рік договір оренди
нерухомого майна за адресою: м. Кривий
Ріг, вул. Коломойцівська, 3, укладатися
не будуть та додатково вимагали
повернути орендоване майно по акту
приймання-передачі.

Як зазначає позивач, станом на 01.12.2013р.
ТОВ "МіК" орендоване майно по договорам
суборенди № 04/01/10-01 від 04.01.2010р. та №
04/01/10 від 04.01.2010р. ТОВ "Дніпроолія" не
повернуло, плату за користування не
здійснило, тобто, строк дії даних
договорів припинився 31.12.12р., а
відповідач продовжує безпідставно
користуватися орендованим майном ТОВ
"Дніпроолія".

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача суму
неустойки за період з 01.08.2013р. у розмірі
1 600 000,00 грн., згідно обґрунтованого
розрахунку неустойки станом на 01.12.13р.,
який додається до позовної заяви (а.с.
12).

Відповідач доказів належного
виконання своїх зобов'язань по
вищезазначеним договорам суборенди
щодо повернення об'єктів нерухомого
майна з суборенди на момент розгляду
спору до господарського суду не надав,
наведені позивачем обставини не
спростував.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області по справі
№ 35/5005/4542/2012 від 10.08.2012р.,
залишеним без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 29.11.12р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 10.01.2013р., стягнуто з ТОВ "МіК"
на користь ТОВ "Дніпроолія" суму
заборгованості за оренду за договором
суборенди № 04/01/10-01 від 04.01.10р. з квітня
по липень 2012р. у розмірі 351 741 грн. 41 коп.,
пеню за період з 10.04.12р. по 06.08.12р. в сумі
5290грн. 69 коп., 3% річних за цей період в
сумі 1 065 грн. 66 коп.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
22/904/248/2013 від 30.01.2013р., залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
09.04.13р. стягнуто з ТОВ "МіК" на користь
ТОВ "Дніпроолія" суму заборгованості за
оренду за договором суборенди № 04/01/10-01
від 04.01.2010р. з серпня 2012р. по грудень 2012р.
орендну плату в сумі 521 825,98 грн., 34 573,74
грн. - пені, 3% річних - 7 084,57 грн., судовий
збір в сумі 11 269,69 грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
22/904/248/2013 від 30.01.2013р. було встановлено:
"що листами № 11/12 від 11.12.12р. та № 03/01 від
03.01.13р. ТОВ "Дніпроолія" повідомило ТОВ
"МіК", що договори суборенди на 2013р.
укладатися не будуть та вимагало
повернути орендоване майно по акту
приймання-передачі. Станом на 23.01.13р.
ТОВ "МіК" орендну плату не сплатив в
повному обсязі та орендоване майно не
повернув".

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
904/6113/13 від 11.09.2013р., залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
26.11.13р., стягнуто з ТОВ "МіК" на користь
ТОВ "Дніпроолія" суму неустойки по
Договору суборенди № 04/01/10-01 від 04.01.2010р.
та № 04/01/10 від 04.01.2010р. в розмірі 2 800 000,00
грн. (два мільйони вісімсот тисяч грн. 00
коп.), згідно до ст. 785 Цивільного
кодексу України за період з 01.01.2013р. до
01.08.2013р.

Згідно ст. 35 Господарського кодексу
України передбачені підстави
звільнення від доказування, зокрема
зазначено, що обставини, визнані
господарським судом загальновідомими,
не потребують доказування. Факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Відповідно до п. 2.6 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вказується, що не
потребують доказування преюдиціальні
факти, тобто встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) у
процесі розгляду іншої справи, в якій
беруть участь ті самі сторони, в тому
числі і в тих випадках, коли в іншому
спорі сторони мали інший процесуальний
статус (наприклад, позивач у даній
справі був відповідачем в іншій, а
відповідач у даній справі - позивачем в
іншій).

Таким чином, є правомірними доводи
позивача, що договори суборенди №
04/01/10-01 від 04.01.2010р. та № 04/01/10 від 04.01.2010р.,
закінчили свою дію (припинені) з 01.01.2013р.

Враховуючи, що відповідач не виконав
свого зобов'язання з повернення
орендованого майна за актом
приймання-передачі після закінчення
31.12.2012р. договорів суборенди, позовні
вимоги про стягнення неустойки за
період прострочення з 01.01.2013 по 01.08.2013р.
є законними.

Дослідивши матеріали справи, подані
документи та заслухавши пояснення
повноважних представників сторін,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі
виходивши із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Згідно зі статтею 283 Господарського
кодексу України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

В ст. 762 Цивільного кодексу України
зазначено про те, що за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму. Плата за користування майном
вноситься щомісячно, якщо інше не
встановлено договором.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Статтею 291 Господарського кодексу
України визначено, що правові наслідки
припинення договору оренди
визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Пунктом 2 ст. 218 Господарського кодексу
України передбачено, що учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

При цьому стаття 627 Цивільного кодексу
України передбачає, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Законодавством, що регулює орендні
правовідносини, встановлено
можливість стягнення неустойки за весь
час прострочення виконання
зобов'язання щодо повернення об'єкта
оренди після закінчення строку дії
договору (Такої правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
постанові від 18.04.2011 у справі № 30/191).

Статтею 11128 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Неустойка, передбачена нормою ст. 785
Цивільного кодексу України, є засобом
забезпечення виконання зобов'язань,
метою якого являється захист інтересів
орендодавця в разі неповернення
орендованого майна після закінчення
строку дії договору або його
дострокового розірвання, розмір якої
ставиться в залежність не від
наявності або відсутності завданих
орендодавцю збитків, а від строку
такого безпідставного користування
майном.

Аналогічна позиція викладена у в
судових рішення Вищого господарського
суду України по аналогічним справам, а
саме постанова від 30 липня 2013 року по
справі № 901/711/13-г, постанова від
01 серпня 2013 року по справі № 910/834/13,
постанова від 18 липня 2013 року по справі
№ 5004/1128/12.

Згідно з ч. 2 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договорів та обставини справи,
господарський суд вважає, що вимоги
позивача в частині стягнення неустойки
за неповернення майна з суборенди по
договорам суборенди № 04/01/10-01 від
04.01.2010р. та № 04/01/10 від 04.01.2010р. за період
з 01.01.2013р. по 01.08.2013р. в розмірі 1 600 000,00
грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 611,
612, 625, 629, 759, 762, 763, 785 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232
Господарського кодексу України, ст. ст.
4, 32-34, 43-44, 75, 82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "МіК" (53000,
Дніпропетровська обл., Криворізький
р-н, с. Надеждівка, вул. Шевченка, буд. 36;
п/р 7001 в ВАТ "Сведбанк", м. Київ, МФО
300164, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія" (49044, м.
Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,
буд. 6; т/с 6001 в ПАТ "Кредитвест
Банк", м. Київ, МФО 380441, ) -
неустойку в розмірі 1 600 000,00 грн. (один
мільйон шістсот тисяч грн.) 00 коп.,
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 32 000,00 грн. (тридцять дві тисячі)
грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя І.Ю. Дубінін Повне рішення
складено 25.02.14р.