м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 5011-17/17906-2012 04.02.14

за позовомказенного підприємства
спеціального приладобудування
«Арсенал»докорпорації
«Науково-виробниче об'єднання
«Арсенал»треті особина стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
державне підприємство завод «Арсенал»
товариство з обмеженої
відповідальністю «Скайнет LТD»про
стягнення 1 565 249,06 грн.Суддя Удалова О.Г.
(головуюча)

Суддя Босий В.П.

Суддя Шкурдова Л.М.

за участю представників учасників
процесу:

від позивачаЩиголь Є.В. (за
довіреністю)від відповідачаДонець В.В.
(за довіреністю)від третіх осіб 1)
Кошель І.М. (голова корпорації) 2)
Донець В.В. (за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва
звернулося казенне підприємство
спеціального приладобудування
«Арсенал» з позовом до корпорації
«Науково-виробниче об'єднання
«Арсенал» про стягнення 1 809 838,07 грн. за
договором № И/45-323-08 від 23.09.2008 р., а саме:
1 565 249,06 грн. основного боргу та 244 589,01
грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
підставі договору про відшкодування
витрат за спожиті енергоресурси, під
час користування нерухомим майном,
переданим за договором № 10
Простого Товариства (спільної
діяльності) від 18.12.2007 р. № И/45-323-08 від
23.09.2008 р. позивач надав послуги на суму 1
565 249,06 грн., які не були в повному
обсязі оплачені відповідачем. Крім
того, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені у розмірі
244 589,01 грн. за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.12.2012 р. порушено провадження
у справі № 5011-17/17906-2012.

Під час розгляду справи до участі у
справі було залучено як третіх осіб на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
державне підприємство завод «Арсенал»
та товариство з обмеженою
відповідальністю «Скайнет LTD», які
разом з відповідачем є учасниками
простого товариства (спільної
діяльності).

Відповідач надав суду пояснення, в яких
позовні вимоги відхилив, зазначивши, що
ним не використовувалось все нерухоме
майно, що було визначено договором, а
позивач як учасник простого товариства
має нести витрати спільно з іншими
учасниками. Також відповідач вказував
на використання приміщень позивачем у
власних цілях.

Крім того, на думку відповідача, у
період з 18.11.2009 р. по 19.05.2011 р. позивач, як
правонаступник державного
підприємства завод «Арсенал» ніс
відповідальність за спільними
зобов'язаннями простого товариства,
внаслідок чого зобов'язання
припинилось поєднанням боржника та
кредитора в одній особі. Щодо
заборгованості у період до 19.11.2009 р. та
після 19.05.2011 р., вона належить
державному підприємству завод
«Арсенал».

Заявою від 26.02.2013 р. суддя Удалова О.Г. у
зв'язку з тим, що даний спір належить до
категорії складних, звернулася до
заступника голови господарського суду
міста Києва з заявою про колегіальний
розгляд справи.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 26.02.2013 р. визначено склад суду
для розгляду справи № 5011-17/17906-2012, а
саме: суддя Удалова О.Г. (головуюча),
Грєхова О.А., Ломака В.С.

Ухвалою від 26.02.2013 р. колегія суддів
прийняла справу № 5011-17/17606-2012 до свого
провадження та призначила її розгляд
на 21.03.2013 р.

У судовому засіданні представник
відповідача подав клопотання про
призначення судової експертизи.
Зокрема, сторона запропонувала
поставити на вирішення експерта
питання щодо відповідності
застосованих при розрахунках тарифів
методиці та рекомендаціям,
передбаченим чинним законодавством
України; можливості розрахувати
реальний обсяг споживання
енергоносіїв, користуючись
застосованими позивачем методиками;
наявності енергоскладової виробленої
продукції в приміщеннях в методиці
здійснення розрахунків; відображення у
розрахунках реального обсягу
споживання відповідачем енергоносіїв
за вказаний період.

Суд оголосив перерву в судовому
засіданні до 01.04.2013 р.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду міста Києва Бойка
Р.В. від 01.04.2013 р. було змінено склад
колегії суддів, а саме: суддя Удалова
О.Г. (головуюча), Грєхова О.А.,
Васильченко Т.В.

Позивач подав заяву, в якій зменшив
позовні вимоги на 244 589,01 грн., що
дорівнює сумі пені. Отже, позивачем
пред'явлено до стягнення 1 565 249,06 грн.
основного боргу.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу та дослідивши
пояснення представників учасників
процесу, суд дійшов висновку про
необхідність призначення у справі
судової експертизи з метою
достовірного встановлення обсягів
енергоресурсів (електроенергії,
холодного та гарячого водопостачання,
водовідведення та теплопостачання),
спожитих відповідачем відповідно до
умов договору № И/45-323-08 від 23.09.2008 р. за
період з 01.11.2009 р. по 01.05.2012 р.,
здійснених відповідачем оплат в
рахунок погашення боргу за спірний
період, та встановлення розміру
заборгованості корпорації
«Науково-виробниче об'єднання
«Арсенал».

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 01.04.2013 р. провадження у справі
№ 5011-17/17906-2012 зупинено та
призначено проведення судової
експертизи.

25.09.2013 р. до Господарського суду м. Києва
з Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз надійшли
матеріали справи № 5011-17/17906-2012 та
висновок експерта за результатами
проведення судово-економічної
експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд поновлює
провадження у справі після усунення
обставин, що зумовили його зупинення.

Розпорядженням голови Господарського
суду м. Києва від 26.09.2013 р. у зв'язку з
перебуванням судді Васильченко Т.В. на
лікарняному, визначений новий склад
колегії суддів, а саме: Удалова О.Г.
(головуючий), Грєхова О.А., Капцова Т.П.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 26.11.2013 р. було
визначено колегію суддів у складі:
Удалова О.Г. (головуючий), Блажівська
О.Є., Капцова Т.П.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 12.12.2013 р. у зв'язку з
перебуванням суддів Блажівської О.Є. та
Капцової Т.П. на лікарняному, було
визначено колегію суддів у складі:
Удалова О.Г. (головуючий), Босий В.П.,
Шкурдова Л.М.

Судом оголошено перерву в судовому
засіданні до 15.01.2013 р.

Розпорядженням голови Господарського
суду м. Києва від 15.01.2014 р. у зв'язку з
перебуванням судді Удалової О.Г. на
лікарняному справу було передано
колегії суддів у складі: Чебикіна С.О.
(головуючий), Босий В.П., Шкурдова Л.М.

Ухвалою від 15.01.2014 р. колегія суддів
прийняла справу № 5011-17/17606-2012 до свого
провадження та призначила її розгляд
на 04.02.2014 р.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 04.02.2014 р. у зв'язку
виходом судді Удалової О.Г з
лікарняного справу для розгляду було
передано колегії суддів, а саме:
Удалова О.Г. (головуючий), Босий В.П.,
Шкурдова Л.М.

У судове засідання представник
позивача з'явився, надав пояснення
стосовно суті спору, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, надав пояснення
стосовно суті спору, проти задоволення
позовних вимог заперечував.

Представники третіх осіб в судове
засідання з'явилися. Представник
третьої особи-1 надав пояснення по суті
спору, представник третьої особи-2
надав пояснення по суті спору та
заперечив проти позову.

Розглянувши надані документи та
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

18.12.2007 р. між державним підприємством
завод «Арсенал» (Заводом), корпорацією
«Науково-виробниче об'єднання
«Арсенал» (НВО «Арсенал») та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Скайнет Ltd» (Скайнет
Ltd ) було укладено договір простого
товариства (спільної діяльності) № 10
(далі - Спільний договір), відповідно до
п. 1.1 якого учасники за цим договором
зобов'язуються шляхом об'єднання своїх
зусиль та майна, що належить учасникам
на відповідних правах, спільно діяти
без створення юридичної особи для
досягнення спільних цілей у сфері
розроблення, виготовлення, реалізації,
ремонту, модернізації озброєння,
військової техніки, військової зброї, а
також здійснення господарської
діяльності в інших напрямах та видах,
незаборонених законодавством України.

Згідно з розділом 9 Спільного договору
внесене НВО «Арсенал» та Скайнет Ltd
майно, яким вони володіли на праві
власності, а також вироблена у
результаті спільної діяльності
продукція та одержані від такої
діяльності плоди і доходи, майно, яке
було створено, придбане, або є
новозбудованим - є спільною частковою
власністю Учасників простого
товариства. Нерухоме майно Заводу,
передане в якості внеску у просте
товариство, використовується в
інтересах всіх Учасників і є їх
спільним майном. Спільне майно
Учасників обліковується НВО «Арсенал»
на окремому балансі.

Відповідно до п. 11.3 Спільного договору
Завод приймає на себе зобов'язання
протягом строку дії цього Договору
забезпечувати обслуговування,
експлуатацію та капітальний ремонт
нерухомого майна, зазначеного в п. 9.1
цього Договору, а також утримання
прибудинкової території. Компенсація
витрат на обслуговування майна,
зазначеного в цьому пункті,
здійснюється НВО «Арсенал» на основі
окремих правочинів (договорів, угод),
які укладаються між учасниками
простого товариства.

23.09.2008 р. між державним підприємством
заводом «Арсенал» (сторона 1) та
Договором простого товариства
(спільної діяльності) № 10 від 18.12.2007 р.
(сторона 2) було укладено договір про
відшкодування витрат за спожиті
енергоресурси № И/45-323-08 (далі - Договір),
згідно з п. 1.1 якого сторона-2
відшкодовує стороні-1 витрати за
спожиту теплову енергію для опалення
та гарячого водопостачання,
електроенергію та холодну воду по вул.
Московська, 8, на: нежитлових
приміщеннях 1 поверху корпусу № 14 (інв.
№ 000014) загальною площею 1 384,0 кв. м.,
одноповерховій прибудові корпусу № 5
(інв. № 000005) загальною площею 1 048,0 кв. м.,
нерухомому майні корпусу № 11 (інв. №
82365011) загальною площею 206,83 кв. м.,
одноповерховому механічному корпусі №
7 (інв. № 81160007) загальною
площею 2 697,0 кв. м., нежитлових
приміщеннях 3-6 поверхів
лабораторно-побутового корпусу № 9
(інв. № 000009) загальною площею 2 467,68 кв.
м., нежитлових приміщеннях ливарного
корпусу № 6 (інв. № 000006) загальною
площею 13783,0 кв. м., нежитлових
приміщеннях корпусу № 59 (інв. № 000059)
загальною площею 11003,0 кв. м.

Відповідно до п. 3.1 Договору кількість
спожитих енергоресурсів визначається
щомісячно, а саме: електроенергія,
кВт/год, вода холодна, куб. м., вода
гаряча, Гкал - фактичне значення за
показниками лічильників, а в разі
відсутності встановлених лічильників -
розрахунковим методом; теплоенергія,
Гкал - розрахунковим методом.

Згідно з п. 3.2 Договору вартість 1
кВт/год електричної енергії
визначається розрахунковим методом по
калькуляції, складеній Стороною-1
відповідно до Методичних рекомендацій
з формування собівартості продукції
(робіт, послуг) у промисловості,
затверджених наказом Міністерства
промислової політики України № 373 від
09.07.2007 р.

Тариф 1 Гкал може змінюватись згідно з
Розпорядженнями КМДА.

Тариф 1 куб.м. води може змінюватись
згідно з Розпорядженнями КМДА.

Відповідно до п. 3.3 Договору сторона-2
зобов'язується сплачувати стороні-1
грошові кошти за відшкодування витрат
згідно з умовами цього Договору,
протягом 5-ти банківських днів з дня
отримання рахунку-фактури, за умови
надання відповідних документів, а саме:
рахунку-фактури, яка надається
протягом 5 робочих днів місяця,
наступного за місяцем у якому
здійснювалось споживання
енергоресурсів; акту виконаних робіт,
що забезпечують виконання пункту 1.1
цього Договору.

Пунктами 3.5-3.7 Договору визначено, що
акт виконаних робіт за Договором
(надалі -Акт) підписується в останній
робочий день календарного місяця, за
який здійснюється відшкодування
витрат. Сторона-2 зобов'язана протягом 3
(трьох) робочих днів з дня отримання
відповідного акту підписати і
повернути Стороні-1 його примірник або
надати мотивовану відмову, з переліком
необхідних доробок та умов їх
виконання. Сторона-1 зобов'язана в акті
виконаних робіт зазначати розрахунок
(калькуляцію) витрат, які підлягають
відшкодуванню, по кожному місяцю
окремо, із зазначенням тарифу та
вартості одиниці виміру енергоресурсу,
які застосовуються в даний період.

Додатковою угодою № 1 від 18.04.2011 р. до
Договору у зв'язку з припиненням
державного підприємства завод
«Арсенал» шляхом приєднання до
казенного підприємства спеціального
приладобудування «Арсенал» останнє
набуло статусу сторони 1 в Договорі.

На виконання умов Договору позивачем
надавалися комунальні послуги,
виставлялись рахунки та акти виконаних
робіт.

Відповідачем визнано факт надання
послуг за листопад-грудень 2009 року,
листопад 2010 р.- березень 2011 року,
листопад 2011 року, про що свідчать
підписані, проте не оплачені акти
приймання-передачі. Акти
приймання-передачі за січень - березень
2010 року, грудень 2011 року - березень 2012
року відповідач не підписав,
вмотивованої відмови позивачу не
направив.

Позивач, звертаючись до суду з даним
позовом, просив стягнути з відповідача
вказані кошти в сумі 1 565 249,06 грн.,
посилаючись на те, що відповідачем не
була здійснена оплата наданих послуг, а
претензії позивача № 425/70-12 від 06.03.2012 р.
та 712/70-12 від 19.04.2012 р. залишені без
відповіді та задоволення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог з
огляду на наступне.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного
кодексу України та 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України. Згідно з ч.
1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою спірний
договір є договором про надання послуг,
а тому права та обов'язки сторін
визначаються в тому числі положеннями
глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що матеріали справи
містять докази надання позивачем
послуг згідно з Договором за
листопада-грудень 2009 року, листопад 2010
року - березень 2011 року, листопад 2011
року на загальну суму 829 584,41 грн., що
підтверджується підписаними сторонами
актами на відшкодування витрат по
обслуговуванню та утриманню
нерухомого майна за цей період.

Заявлена до стягнення заборгованість в
сумі 735 664,65 грн. не підтверджена
належними та допустимими в розумінні
ст.ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України
доказами (зокрема, акти
прийняття-передачі за період за січень
- березень 2010 року, грудень 2011 року -
березень 2012 року не підписані
відповідачем). Твердження позивача про
направлення актів прийняття-передачі
за період січень - березень 2010 року,
грудень 2011 року - березень 2012 року та
відсутність вмотивованої відмови від
них не приймається судом до уваги,
оскільки ані договором, ані законом не
передбачено, що ненадання вмотивованої
відмови свідчить про визнання факту
надання послуг.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України та п. 4.1
Договору грошове зобов'язання
відповідача по сплаті заборгованості
за надані позивачем послуги повинно
було бути виконане щомісячно, тобто з
урахуванням положень ч. 3 ст. 254
Цивільного кодексу України до
останнього числа відповідного місяця.

Таким чином, заборгованість
відповідача за надані послуги
становить 829 584,41 грн. З урахуванням
положень ст. 530 Цивільного кодексу
України, враховуючи приписи п. 3.3
Договору, строк виконання грошового
зобов'язання відповідача по оплаті
наданих послуг на момент звернення
позивача з позовом до суду настав.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
позивача 829 584,41 грн. за надані на
підставі Договору послуги.
Відповідачем вказана заборгованість
не спростована. Доказів її погашення не
надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення її від відповідальності за
порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги
Заводу про стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 829 584,41 грн. є
правомірними та обґрунтованими.

Відповідач у своїх запереченнях на
позов зазначає, що позивач, як учасник
спільної діяльності, має нести спільні
зобов'язання, а тому відсутні підстави
для стягнення заборгованості. Проте
суд не приймає надані пояснення як
обґрунтування звільнення від
відповідальності, оскільки предметом
даного спору є стягнення з відповідача
заборгованості за договором про
відшкодування витрат за спожиті
енергоресурси № И/45-323-08 від 23.09.2008 р., а
тому існування у позивача інших
зобов'язань (за іншими договорами,
позадоговірних) не звільняє
відповідача від виконання своїх
зобов'язань за спірним договором.

Також, не може бути підставою для
несплати коштів припинення та
поновлення державного підприємства
завод «Арсенал» виходячи з наступного.

10.04.2009 р. розпорядженням Кабінету
Міністрів України «Про перейменування
казенного підприємства (КП)
«Центральне конструкторське бюро
«Арсенал» та реорганізацію державного
підприємства завод «Арсенал» і
державного науково-дослідного
підприємства «Український
технологічний центр оптичного
приладобудування» № 525-р прийнято
пропозицію НКАУ щодо перейменування
казенного підприємства «Центральне
конструкторське бюро «Арсенал» в
казенне підприємство спеціального
приладобудування «Арсенал». Вирішено
реорганізувати державне підприємство
(ДП) «Завод «Арсенал» і державне
науково-дослідне підприємство
«Український технологічний центр
оптичного приладобудування» шляхом
приєднання до казенного підприємства
спеціального приладобудування
«Арсенал».

28.05.2009 р. наказом Національного
космічного агентства України «Про
реорганізацію ДП завод «Арсенал» № 141
на виконання розпорядження Кабінету
Міністрів України від 10.04.2009 р. № 525-р
наказано реорганізувати державне
підприємство завод «Арсенал» шляхом
приєднання до казенного підприємства
спеціального приладобудування
«Арсенал»; припинити діяльність
державного підприємства завод
«Арсенал».

16.11.2009 р. комісією з припинення ДП завод
«Арсенал» та КП спеціального
приладобудування «Арсенал» був
підписаний передавальний акт
передання всього майна, прав та
обов'язків ДП завод «Арсенал» до КП
спеціального приладобудування
«Арсенал» в результаті приєднання,
який затверджено наказом
Національного космічного агентства
України № 376 від 18.11.2009 р.

Відповідно до п. 2. вказаного акту
комісія передала, а КП спеціального
приладобудування «Арсенал» прийняло
все майно, права та обов'язки об'єкта
приєднання - ДП завод «Арсенал»
відповідно до даних результатів
інвентаризації станом на 01.06.2009 р. та
балансу ДП завод «Арсенал» станом на
01.10.2009 р.

24.03.2011 р. Київським апеляційним
адміністративним судом було винесено
постанову у справі № 2а-6913/09/2670, якою
задоволено позов Первинної
профспілкової організації державного
підприємства завод «Арсенал» до
Кабінету Міністрів України,
Національного космічного агентства
України, третя особа на стороні
відповідачів казенне підприємство
спеціального приладобудування
«Арсенал», про часткове визнання
незаконним п. 2 розпорядження Кабінету
Міністрів України № 525-р від 10.04.2009 р. та
наказу Національного космічного
агентства України № 141 від 28.05.2009 р.
Визнано незаконним та скасовано
положення п. 2 розпорядження Кабінету
міністрів України № 525-р від 10.04.2009 р.
«Про перейменування казенного
підприємства «Центральне
конструкторське бюро «Арсенал» та
реорганізацію державного підприємства
«Завод «Арсенал» і державного
науково-дослідного підприємства
«Український технологічний центр
оптичного приладобудування» в частині:
«Реорганізувати державне підприємство
«Завод «Арсенал» шляхом приєднання до
казенного підприємства спеціального
приладобудування «Арсенал». Визнано
незаконними та скасовано наказ
Національного космічного агентства
України № 141 від 28.05.2009 р. «Про
реорганізацію ДП завод «Арсенал».

26.12.2011 р. наказом Державного космічного
агентства України № 411 було відновлено
діяльність державного підприємства
«Завод «Арсенал» шляхом виділення з
казенного підприємства спеціального
приладобудування «Арсенал».

07.09.2012 р. наказом Державного космічного
агентства України № 327 було
затверджено розподільчий баланс майна,
прав та обов'язків між КП СПБ «Арсенал»
та ДП завод «Арсенал» від 29.02.2012 р.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 107 Цивільного
кодексу України кредитор може вимагати
від юридичної особи, що припиняється,
виконання зобов'язань якої не
забезпечено, припинення або
дострокового виконання зобов'язання,
або забезпечення виконання
зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом. Після закінчення
строку для пред'явлення вимог
кредиторами та задоволення чи
відхилення цих вимог комісія з
припинення юридичної особи складає
передавальний акт (у разі злиття,
приєднання або перетворення) або
розподільчий баланс (у разі поділу), які
мають містити положення про
правонаступництво щодо всіх
зобов'язань юридичної особи, що
припиняється, стосовно всіх її
кредиторів та боржників, включаючи
зобов'язання, які оспорюються
сторонами. Порушення положень частин
другої та третьої цієї статті є
підставою для відмови у внесенні до
Єдиного державного реєстру запису про
припинення юридичної особи та
державній реєстрації створюваних
юридичних осіб - правонаступників.

Таким чином, наслідком злиття
юридичної особи є перехід всіх прав та
обов'язків до правонаступника.

Оскільки припинення ДП завод «Арсенал»
відбувалося шляхом злиття, всі його
права та обов'язки перейшли до
правонаступника КП спеціального
приладобудування «Арсенал».

Пунктами 1, 2 ст. 109 Цивільного кодексу
України визначено, що виділом є перехід
за розподільчим балансом частини
майна, прав та обов'язків юридичної
особи до однієї або кількох
створюваних нових юридичних осіб.
Після прийняття рішення про виділ
учасники юридичної особи або орган, що
прийняв рішення про виділ, складають та
затверджують розподільчий баланс. Суд,
що прийняв рішення про виділ, у своєму
рішенні визначає учасника юридичної
особи або вищий орган юридичної особи
(власника), який зобов'язаний скласти та
затвердити розподільчий баланс.

Як зазначено вище, державне
підприємство завод «Арсенал» поновило
свою діяльність внаслідок виділення з
КП спеціального приладобудування
«Арсенал».

Згідно з додатком № 106 до розподільчого
балансу акт приймання-передачі
дебіторської заборгованості від КП СПБ
«Арсенал» до ДП завод «Арсенал» було
передано заборгованість за договором
№ И/45-323-08 від 23.09.2008 р. в розмірі 250 358,93
грн. (борг до 19.11.2009 р.).

Доказів передачі розподільчим
балансом дебіторської заборгованості,
а також прав та обов'язків за договором
за спірним період до ДП завод «Арсенал»
суду не надано, а тому підстави вважати,
що КП СПБ «Арсенал» перестало бути
стороною за ним після 19.05.2011 р. відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем в сумі 829 584,41 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений та
відповідачем не спростований, тому
вимога про його стягнення є
правомірною.

У задоволенні вимог про стягнення 735
664,65 грн. судом відмовлено.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що заявлені позивачем
вимоги в частині стягнення 829 584,41 грн.
заборгованості підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Зокрема з
відповідача підлягає стягненню 16 591,69
грн. судового збору. Крім того, з
позивача на користь відповідача
підлягає стягненню 10 716,00 грн. витрат за
проведення судової експертизи.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з корпорації
«Науково-виробниче об'єднання
«Арсенал» (01010, м. Київ, вул. Московська,
8, код 34690805) на користь казенного
підприємства спеціального
приладобудування «Арсенал» (01010, м.
Київ, вул. Московська, 8, код 14307357) 829 584
(вісімсот двадцять дев'ять тисяч
п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 41 коп.
заборгованості та 16 591 (шістнадцять
тисяч п'ятсот дев'яносто одну) грн. 69
коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з казенного підприємства
спеціального приладобудування
«Арсенал» (01010, м. Київ, вул. Московська,
8, код 14307357) на користь корпорації
«Науково-виробниче об'єднання
«Арсенал» (01010, м. Київ, вул. Московська,
8, код 34690805) 10 716 (десять тисяч сімсот
шістнадцять) грн. 00 коп. витрат за
проведену судову експертизу.

Повне рішення складено 19.02.2014
р.

Суддя (головуючий)
О.Г. Удалова

Суддя
В.П. Босий

Суддя
Л.М. Шкурдова