ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р. Справа № 909/1542/13

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Шіляк М. А.,

при секретарі судового засідання
Феденько Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: ТВМП "Явір"

вул. Виноградна, 32, м.
Снятин, Івано-Франківська область, 78300

до відповідача: Снятинської міської
ради

вул. Шевченка, 70, м.
Снятин, Івано-Франківська область, 78300

за участю прокуратури Снятинського
району Івано-Франківської області

вул. Лотоцького, 18, м.
Снятин, Івано-Франківської області, 78300

про визнання недійсним рішення
Снятинської міської ради "Про
розірвання угоди за фактичне
використання земельних ділянок" та
спонукання до укладення договору
оренди земельної ділянки.

За участю представників сторін:

від позивача: Ориджук А. І. -
представник, (довіреність № б/н від
23.09.2013 р.); Козимчук В. М. - директор,
(статут реєстраційний № 000035 від 29.12.2004
р.);

від відповідача: Калівошко А. В. -
завідувач юридичним відділом міської
ради, (довіреність № 01-21/42 від 20.01.2014 р.);

від прокуратури: Аверкова Н. О. - старший
прокурор відділу прокуратури
Івано-Франківської області, (службове
посвідчення № 015218 від 13.02.2013 р.).

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду
Івано-Франківської області подано
позов ТВМП "Явір" до Снятинської
міської ради про визнання недійсним
рішення Снятинської міської ради "Про
розірвання угоди за фактичне
використання земельних ділянок" та
спонукання до укладення договору
оренди земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 26.12.2013 р.
прийнято позовну заяву до розгляду,
порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 16.01.2014 р.

До суду надійшли клопотання
представника Снятинської міської ради
від 16.01.2014 р. (вх. № 519/14 від 16.01.2014 р.) про
фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу; заява прокуратури
Снятинського району
Івано-Франківської області № 89-58 вих-14
від 13.01.2014 р. (вх. № 521/14 від 16.01.2014 р.),
згідно якої просили суд повідомити про
результати розгляду справи
прокуратуру Снятинського району та
повідомлення прокуратури Снятинського
району Івано-Франківської області №
68-83-13 від 13.01.2014 р. (вх. № 788/14 від 16.01.2014 р.)
про вступ прокурора у розгляд справи з
метою захисту інтересів Снятинської
міської ради.

Суд розглянувши клопотання
відповідача задовольнив його, в
судових засіданнях 16.01.2014 р., 05.02.2014 р. та
25.02.2014 р. здійснювалась фіксація
судового процесу. Заява та
повідомлення прокуратури Снятинського
району Івано-Франківської області
також задоволені судом.

Ухвалами господарського суду
Івано-Франківської області від 16.01.2014 р.
та 05.02.2014 р. відкладено розгляд справи в
судових засіданнях на 05.02.2014 р. та 25.02.2014
р. відповідно.

Представник позивача в судовому
засіданні подав суду заяву про
збільшення розміру позовних вимог (вих.
№ 172 від 18.02.2014 р., вх. № 2747/14 від 24.02.2014 р.),
в якій просив визнати незаконними
відмови Снятинської міської ради від
укладення договорів оренди земельних
ділянок, які знаходяться під належними
позивачу на праві власності будівлями,
що використовуються для комерційної
діяльності, а саме: на земельну ділянку
площею 301,4 кв.м., за адресою вул.
Шевченка, 28 та площею 69 кв.м. за адресою
вул. Стефаника, 1, а також визнати
незаконною бездіяльність Снятинської
міської ради, а саме щодо ігнорування
зборів по створенню ОСББ.

Пунктом 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) встановлено, що позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Відповідно до пункту 3.12 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" під
предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу. Відтак зміна
предмета позову означає зміну вимоги, з
якою позивач звернувся до відповідача,
а зміна підстав позову - це зміна
обставин, на яких ґрунтується вимога
позивача. Одночасна зміна і предмета, і
підстав позову не допускається. У разі
подання позивачем заяви, направленої
на одночасну зміну предмета і підстав
позову, господарський суд повинен
відмовити в задоволенні такої заяви і,
приєднавши її до матеріалів справи та
зазначивши про цю відмову в описовій
частині рішення (або в ухвалі, якою
закінчується розгляд справи),
розглянути по суті раніше заявлені
позовні вимоги, якщо позивач не
відмовляється від позову. Позивач при
цьому не позбавлений права звернутися
з новим позовом у загальному порядку.

Враховуючи те, що заява позивача
стосується одночасно зміни як предмету
так і підстав позову, суд дійшов
висновку про відмову в її задоволенні.
Справа розглядається в межах первісно
заявлених підстав та предмету позову.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач позовні вимоги,
викладені в позовній заяві, підтримали
в повному обсязі та просили суд позов
задовольнити.

Представник відповідача та прокурор в
судовому засіданні проти позову
заперечили з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву та просили суд
у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи із
врахуванням вимог Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази у
відповідності до ст. 43 ГПК України, суд
встановив наступне.

23.12.2005 р. рішенням № 353 Снятинська
міська рада затвердила ТВМП "Явір"
проект відведення земельної ділянки
площею 0,0042 га для встановлення та
обслуговування двох малих
архітектурних форм (торгових
павільйонів) полегшених конструкцій по
торгівлі квітами та попутньою
гастрономією по вул. Шевченка, напроти
будинку № 28 та надано в оренду з 01.01.2006
р. по 01.01.2009 р. вказану земельну ділянку
для розташування торгових павільйонів.

21.01.2013 р. між Снятинською сільською
радою та ТВМП "Явір" укладено Угоду за
фактичне використання землі (далі -
Угода).

Пунктом 1.1. Угоди визначено, що ТВМП
"Явір", що фактично користується
земельною ділянкою без
правовстановлюючих документів площею
0,0042 га (42 м.кв.), яка розташована в м.
Снятин, по вулиці Шевченка (біля
магазину "Гастрономія") для комерційної
діяльності зобов'язується оплатити
кошти за фактичне землекористування.

Відповідно до п. 2.1. Угоди визначено, що
строк дії - з дати укладення до дати
видачі правовстановлюючих документів
землекористувачу на зазначену вище
ділянку.

16.05.2013 р. Снятинською міською радою
прийнято рішення № 530-24/-п/2013 "Про
розірвання угоди за фактичне
використання земельних ділянок".

Суд вважає позовні вимоги
необґрунтованими з наступних підстав.

Стосовно позовної вимоги про
продовження терміну на оскарження
рішення Снятинської міської ради від
16.05.2013 р. № 530-24/2-п/2013 слід зазначити
наступне.

Пунктом 1.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
р. № 10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
позовна давність, за визначенням
статті 256 ЦК України, (далі - ЦК України),
- це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Отже, позовна давність є інститутом
цивільного права і може
застосовуватися виключно до вимог зі
спорів, що виникають у цивільних
відносинах, визначених у частині
першій статті 1 ЦК України, та у
господарських відносинах (стаття 3
Господарського кодексу України, (далі -
ГК України).

У ЦК України, зокрема, статті 257
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки.

За наведених обставин та враховуючи, що
рішення Снятинської міської ради
прийнято 16.05.2013 р. загальний строк
позовної давності не пропущено.

Стосовно позовної вимоги про визнання
незаконним та таким, що порушує права
ТВМП "Явір" рішення Снятинської міської
ради від 16.05.2013 р. № 530-24/2-п/2013 суд
зазначає, що права позивача не
порушені, оскільки рада до суду не
зверталась з позовом про розірвання
угоди за фактичне використання землі
або з позовом про звільнення земельної
ділянки, про що стверджує сам позивач у
позовній заяві. Рішення ради
розцінюється судом як її
волевиявлення, як сторони за договором.
Таке волевиявлення без звернення до
суду не порушує права позивача. Отже,
суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову в цій частині.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання укласти договір оренди
земельної ділянки суд зазначає
наступне.

Статтею 16 ЦК України визначено перелік
способів захисту порушених прав.

Частиною 1 статті 16 ЦК України
встановлено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України
встановлено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Серед способів захисту, передбачених
ст. 16 ЦК України, не зазначено такого
способу захисту, як установлення
правовідносин (в тому числі шляхом
зобов'язання особи до укладення
договору).

За таких обставин, підстав для
задоволення позову в цій частині у суду
відсутні.

Отже, беручи до уваги матеріали справи,
керуючись вищезазначеними нормами
законодавства, суд приходить до
висновку про безпідставність та
недоведеність позовних вимог, а тому
відмовляє у задоволенні позову
повністю.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК
України, судовий збір слід залишити за
позивачем.

На підставі вищевикладеного у
відповідності до ст. 124 Конституції
України, Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. № 10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів", ст. ст.
1, 16, 256, 257 Цивільного кодексу України,
ст. 3 Господарського кодексу України та
керуючись 22, 43, 49, 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові ТВМП "Явір" до Снятинської
міської ради про визнання недійсним
рішення Снятинської міської ради "Про
розірвання угоди за фактичне
використання земельних ділянок" та
спонукання до укладення договору
оренди земельної ділянки відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.03.2014 р.

Суддя
М. А. Шіляк

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Каркузаєва Н. Ш. 03.03.2014 р.