номер провадження справи 18/6/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014
Справа № 908/213/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний дім
«Євротрубпласт» (93009, Луганська
область, м. Рубіжне, вул. Трудова, 1;
поштова адреса: 02660, м. Київ, вулиця
Алма-Атинська, 8)

до відповідача приватного
підприємства компанії «Метан» (717000,
Запорізька область, місто Токмак, вул.
Гоголя, 103/2)

про стягнення 5236383,19 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Проханов П.М., довіреність
№ 6/2014 від 04.02.2014 р., паспорт серії СА
№ 372782 від 26.11.1996 р.;

від відповідача: Присмотров О.В.,
довідка з ЄДРПОУ АБ № 467701 від 11.09.2012 р.,
паспорт серії СА № 882992 від 24.12.1998 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області 27.01.2014 року звернулося
товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний дім
«Євротрубпласт» з позовною заявою до
приватного підприємства компанії
«Метан» про стягнення 5236383,19 грн., які
складаються з 4121087,34 грн. основного
боргу, 25941,20 грн. інфляційних втрат та
1089354,65 грн. процентів за користування
чужими грошовими коштами. Позовні
вимоги обґрунтовані ст.ст. 536, 611, 625, 692,
694 ЦК України, ст.ст. 193, 198, 216, 230 ГК
України та умовами договору № 277 від
01.08.2012 р.

Ухвалою суду від 28.01.2014 року порушено
провадження у справі № 908/213/14,
присвоєно справі номер провадження
18/6/14, судове засідання призначене на 13
лютого 2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 13.02.2014 р. підтримав позовні
вимоги з підстав, що викладені у
позовній заяві. Підставою для
звернення з позовом зазначив неналежне
виконання відповідачем зобов'язань за
договором № 277 від 01.08.2012 р., а саме
порушення строків та порядку внесення
оплати за отриманий товар (труби
поліетиленові, комплектуючі та
обладнання, а також супутні матеріали),
внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 4121087,34 грн.
Враховуючи положення договору та норми
чинного законодавства позивачем
нараховані до стягнення інфляційні
втрати в розмірі 25941,20 грн. та проценти
за користування чужими грошовими
коштами у розмірі 1089354,65 грн.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав в повному обсязі, про що
зазначив у відзиві, який залучено до
матеріалів справи.

Розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу та
закінчений 13.02.2014 р., судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний дім
«Євротрубпласт» (постачальник, позивач
у справі) та приватне підприємство
компанія «Метан» (покупець, відповідач
у справі) 01.08.2012 р. уклали договір № 277
(надалі - договір), за умовами якого
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець прийняти і оплатити труби
поліетиленові, комплектуючі та
обладнання, а також супутні товари,
партіями в кількості, асортименті та за
цінами, узгодженими сторонами в
рахунках-фактурах або специфікаціях
(додатках) до цього договору чи
визначеними в порядку передбаченому
цим договором.

Розділом 4 договору сторони узгодили
умови поставки, а саме п. 4.1 договору
погодили, що поставка товару буде
здійснюватися партіями на підставі
замовлень покупця. Пунктами 4.4 та 4.6
договору узгодили, що поставка
(приймання-передача) партії товару від
постачальника до покупця буде
здійснюватися за видатковими
накладними постачальника. Датою
здійснення поставки вважається дата
видачі видаткової накладної
постачальника.

Згідно з п. 5.1 договору оплата товару
покупцем здійснюється шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника не
пізніше 14 календарних днів з моменту
передачі товару якщо інший порядок
розрахунків не визначений в
рахунку-фактурі або в специфікації, в
порядку передбаченому даним договором.

Про виконання позивачем поставки
товару (труб поліетиленових) на
загальну суму 7161925,48 грн. свідчать
видаткові накладні № ЕТП КЛ0408/001 від
04.08.2012 р. на суму 69550000 грн., № КЛ0608/009 від
06.08.2012 р. на суму 695500,00 грн., № ЕТП КЛ1408/014
від 14.08.2012 р. на суму 667680,00 грн., № ЕТП
КЛ1608/014 від 16 серпня 2012 р. на суму 695500,00
грн., № ЕТП КЛ2308/003 від 23.08.2012 р. на суму
765050,00 грн., № ЕТП КЛ2808/006 від 28.08.2012 р. на
суму 750490,00 грн., № КЛ0309/003 від 03.09.2012 р. на
суму 695500,00 грн., № КЛ0609/004 від 06.09.2012 р. на
суму 724094,80грн., № ЕТП КЛ1209/004 від 12.09.2012 р.
на суму 62595000 грн., № КЛ1409/014 від 14.09.2012 р.
на суму 625950,00 грн., № КЛ109/003 від
21.09.2012 р. на суму 206510,00грн., № РТ1012/007 від
10.12.2012 р. на суму 13237,57 грн., № СК1012/012 від
10.12.2012 р. на суму 609,18 грн., № РТ1212/010
від 12.12.2012 р. на суму 353,93 грн.

На підтвердження здійснення поставок
товару у період з 01.07.2012 р. по 30 вересня
2012 р. та 01.10.2012 р. по 31.12.2012 р. сторонами
були підписані акти приймання-передачі
товару від 18.10.2012 р. та 17.01.2013 р. (ар.с. 32-33).

Факт прийняття відповідачем товару від
позивача підтверджується
довіреностями № 46 від 03.08.2012 р., № 54
від 03.09.2012 р., № 61 від 19.09.2012 р., згідно
яких, уповноважена особа ПП компанії
«Метан» (Присмостров О.В.) отримала
труби поліетиленові за договором № 277
від 01.08.2012 р. на загальну суму 7161925,48 грн.

Разом з тим, відповідач взяті на себе
зобов'язання за договором № 277 від 01
серпня 2012 р. належним чином не виконав,
сплатив лише 3040838,14 грн. вартості
отриманого товару. Листом від 11.07.2013 р.
№ 21 повідомив позивача, що оплату від
26.10.2012 р. у розмірі 907000,00 грн. вважати як
сплату заборгованості за договором
поставки від 30.04.2008 р. в сумі 791495,34 грн., а
решту коштів в сумі 115504,66 грн. - сплатою
за договором поставки від 01.08.2012 р.
Таким чином, заборгованість
відповідача склала 4121087,34 грн.

Оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача 4121087,34
грн. основного боргу підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено,
що сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України. Цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК
України).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін
прийняла на себе певні зобов'язання
щодо його виконання, однак відповідач,
покладений на нього обов'язок щодо
оплати поставленого позивачем товару
на суму 4121087,34 грн. у встановлений
договором строк, не виконав, факт
порушення відповідачем умов,
визначених договором, доведений та
підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача про стягнення із
відповідача 4121087,34 грн. основного боргу
задовольняється судом.

За порушення виконання відповідачем
грошового зобов'язання позивач просив
стягнути з відповідача інфляційні
втрати за період прострочення з
вересня 2012 р. по січень 2014 р. у розмірі
25941,20 грн. та проценти за користування
чужими грошовими коштами, у
відповідності до п. 8.4 договору, в
розмірі 1089354,65 грн. за період з 07.09.2012 р.
по 15.01.2014 р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Інфляційні витрати пов'язані з
інфляційними процесами в державі та за
своєю природою є компенсацією за
понесені збитки, завдані знеціненням
грошових коштів, а три відсотки річних -
є платою за користування коштами, які
не були своєчасно сплачені боржником.
Вказана правова позиція викладена в
інформаційному листі Верховного Суду
України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Пунктом 8.4 договору встановлено, що у
випадку прострочення покупцем
термінів оплати поставленого йому
товару, покупець згідно ч. 3 ст. 692 та ч. 5
ст. 694 ЦК України зобов'язаний сплатити
проценти за користування чужими
грошовими коштами в розмірі 20% річних
за весь період прострочення оплати.

Надані позивачем розрахунки
інфляційних втрат та процентів за
користування чужими грошовими коштами
суд визнав виконаними вірно, а вимоги
про стягнення з відповідача
інфляційних втрат за період
прострочення з вересня 2012 р. по січень
2014 р. у розмірі 25941,20 грн. та процентів за
користування чужими грошовими коштами,
у відповідності до п. 8.4 договору, в
розмірі 1089354,65 грн. за період з 07.09.2012 р.
по 15.01.2014 р., такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 22 ГПК України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості,
інфляційних втрат та процентів за
користування чужими грошовими коштами
відповідач суду не надав, викладені в
позові обставини підтвердив.

Визнання позову відповідає нормам
матеріального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в повному об'ємі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного
підприємства компанії «Метан» (71700,
Запорізька область, місто Токмак, вул.
Гоголя, 103/2, , п/р 6626
в ТВБВ №10007/0242 філії ЗОУ АТ "Ощадбанк",
МФО 313957) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгівельний дім «Євротрубпласт» (93009,
Луганська область, місто Рубіжне, вул.
Трудова, 1, , п/р 1001
ПАТ "КБ "Надра" в м. Києві, МФО 380,34
грн. (чотири мільйони сто двадцять одну
тисячу вісімдесят сім грн. 34 коп.)
основного боргу, 25941,20 грн. (двадцять
п'ять тисяч дев'ятсот сорок одну грн. 20
коп.) інфляційних втрат, 1089354,65 грн. (один
мільйон вісімдесят дев'ять тисяч
триста п'ятдесят чотири грн. 65 коп.)
процентів за користування чужими
грошовими коштами, 73080,00 грн. (сімдесят
три тисячі вісімдесят грн. 00 коп.)
судового збору. Видати наказ.

Суддя
В.В.
Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України, 18 лютого
2014 р.