ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2014р.
Справа №
905/4495/13

за позовом Приватного акціонерного
товариства «ТД Ирбис», ,
м.Харків

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техснаб»,

, м.Донецьк

про стягнення 22432 грн. 98 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ТД
Ирбис», м.Харків, позивач, звернувся до
господарського суду з позовною заявою
до відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техснаб», м.Донецьк,
про стягнення заборгованості в сумі 22432
грн. 98 коп., у тому числі основний борг в
сумі 20111 грн. 01 коп., пеня в сумі 992 грн. 61
коп. та двадцять процентів річних в
розмірі 1329 грн. 36 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір №ДВ2860 від
15.01.2013р., видаткові накладні №Ю-001474 від
15.01.2013р., №Ю-001475 від 15.01.2013р., №Ю-003271 від
23.01.2013р., №Ю-002892 від 22.01.2013р., №Ю-002832 від
22.01.2013р., №Ю-003636 від 25.01.2013р., розрахунок
суми позову.

23.07.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Техснаб», м.Донецьк
звернулось до господарського суду
Донецької області із зустрічною
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства «ТД Ирбис»,
м.Харків про визнання договору №ДВ2860
від 15.01.2013р. недійсним.

Ухвалою від 23.07.2013р. господарським
судом повернуто без розгляду зустрічну
позовну заяву Товариству з обмеженою
відповідальністю «Техснаб», м.Донецьк
на підставі п.п.4, 6 ст.63, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України.

Провадження по справі №905/4495/13 на
підставі ч.1 ст.79 Господарського
процесуального кодексу України
зупинялося (зокрема, ухвалами суду від
02.08.2013р., 09.12.2013р.) у зв'язку з оскарженням
в апеляційному та касаційному порядку
судових актів щодо повернення
зустрічної позовної заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю "Техснаб",
м.Донецьк.

25.12.2013р. через канцелярію суду від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техснаб", м.Донецьк
надійшла апеляційна скарга на ухвалу
господарського суду Донецької області
від 09.12.2013р. про зупинення провадження
по справі №905/4495/13 для скерування її
разом з матеріалами справи на адресу
Донецького апеляційного
господарського суду.

Проте, таке звернення відповідача
розцінюється господарським судом, як
зловживання процесуальними правами,
оскільки дія ухвали господарського
суду Донецької області від 09.12.2013р.
закінчилася.

Аналогічна правова позиція викладена
Вищим господарським судом України в
п.3.14 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р.

На підставі вищевикладеного,
апеляційна скарга від 20.12.2013р. №2001
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техснаб", м.Донецьк
приєднана до матеріалів справи.

Відзиву на позовну заяву, заперечень
проти позовних вимог відповідачем не
надано, внаслідок чого згідно зі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України справа розглянута за наявними
в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

15.01.2013р. між сторонами був підписаний
договір №ДВ2860, за умовами якого
позивач (постачальник) зобов'язався
поставляти, а відповідач (покупець) -
приймати та оплачувати на умовах
договору: підшипники, ремні та інші
товари, які далі іменуються «товар»,
партіями, в строки, в асортименті,
кількості та за цінами, які вказані у
видаткових накладних та/або
специфікаціях, які є невід'ємними
частинами даного договору, після
підписання їх сторонами.

Відповідно до п.2.1 договору загальна
сума договору складає сукупність
узгодженими сторонами партій товару в
грошовому еквіваленті.

Датою поставки є дата підписання
покупцем видаткової накладної про
прийом товару (п.4.3 договору №ДВ2860).

Як встановлено судом, відповідно до
наданих до матеріалів справи
видаткових накладних №Ю-001474 від
15.01.2013р., №Ю-001475 від 15.01.2013р., №Ю-003271 від
23.01.2013р., №Ю-002892 від 22.01.2013р., №Ю-002832 від
22.01.2013р., №Ю-003636 від 25.01.2013р. позивачем
було поставлено відповідачу товар на
суму 20111,01 грн. з урахуванням часткового
погашення боргу з боку відповідача.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму за договором №ДВ2860 від
15.01.2013р. з боку відповідача не
спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Пунктом 3.1 договору №ДВ2860 від 15.01.2013р.
передбачено, що оплату товару покупець
зобов'язаний провести на протязі 14
календарних днів з моменту отримання
товару.

Судом також встановлено, що у
видаткових накладних сторонами
визначено строк оплати поставленого
товару, а саме:

- за видатковою накладною №Ю-001474
від 15.01.2013р. - до 29.01.2013р.;

- за видатковою накладною №Ю-001475
від 15.01.2013р. - до 29.01.2013р.;

- за видатковою накладною №Ю-003271
від 23.01.2013р. - до 06.02.2013р.;

- за видатковою накладною №Ю-002892
від 22.01.2013р. - до 05.02.2013р.;

- за видатковою накладною №Ю-002832
від 22.01.2013р. - до 05.02.2013р.;

- за видатковою накладною №Ю-003636
від 25.01.2013р. - до 08.02.2013р.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 20111,01
грн. за договором №ДВ2860 від 15.01.2013р.
всупереч ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України відповідач не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з п.8.4 договору №ДВ2860 від 15.01.2013р.
покупець, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, у
відповідності зі ст.625 Цивільного
кодексу України, зобов'язаний сплатити
суму заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
період прострочки, а також двадцять
процентів річних від простроченої
суми.

Крім суми основного боргу, позивачем на
підставі ст.625 Цивільного кодексу
України та п.8.4 договору від 15.01.2013р.
нараховано та пред'явлено до стягнення
з відповідача двадцять процентів
річних в сумі 1329 грн. 36 коп. за період з
29.01.2013р. по 17.06.2013р.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За приписом п.8.1 договору №ДВ2860 від
15.01.2013р. якщо покупець не проводить
оплату товару у відповідності з п.3.1
даного договору, то покупець сплачує
постачальнику пеню в розмірі двох
облікових ставок Національного Банку
України, які діяли в період прострочки,
від вартості поставленого, але не
оплаченого товару, за кожний день
просрочки, шляхом перерахування суми
пені на поточний рахунок
постачальника.

Згідно п.8.1 договору №ДВ2860 від 15.01.2013р.
позивачем заявлені вимоги про
стягнення з відповідача пені в сумі 992
грн. 61 коп. за період з 29.01.2013р. по 17.06.2013р.

За висновками суду, розрахунок сум пені
та двадцяти процентів річних є
арифметично вірним, таким, що
відповідає законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень проти позовних
вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що
позов повністю доведений позивачем та
обґрунтований матеріалами справи,
враховуючи, що відповідач заперечень
проти позову не надав, вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості в сумі 22432 грн.
98 коп., у тому числі основний борг в сумі
20111 грн. 01 коп., пеня в сумі 992 грн. 61 коп.
та двадцять процентів річних в розмірі
1329 грн. 36 коп., підлягають задоволенню в
повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «ТД Ирбис»,
м.Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техснаб», м.Донецьк
про стягнення заборгованості в сумі 22432
грн. 98 коп., у тому числі основний борг в
сумі 20111 грн. 01 коп., пеня в сумі 992 грн. 61
коп. та двадцять процентів річних в
розмірі 1329 грн. 36 коп., задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техснаб» (83085
м.Донецьк, вул.Баумана, 11; ,
п/р7007 Донецький РУ «ПриватБанк»,
МФО 335496) на користь Приватного
акціонерного товариства «ТД Ирбис» (61001
м.Харків, пров.Микитинський, 24; , п/р19515 у відділенні №3700
Харківської дирекції ПАТ «БАНК ФОРУМ»,
МФО 3229480, м.Київ) основний борг в сумі 20111
грн. 01 коп., пеню в сумі 992 грн. 61 коп. та
двадцять процентів річних в розмірі 1329
грн. 36 коп., всього заборгованість в
сумі 22432 грн. 98 коп., судовий збір в сумі
1720 грн. 50 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 25.02.2014р. оголошено
повний текст рішення.

Суддя
Г.В. Левшина