ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 року Справа №
904/7286/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Пархоменко Н.В.
(доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання
Губенко Ю.Е.

за участю представників сторін:

від позивача: Нугаєва В.В., представник,
довіреність № б/н від 09.01.2014р.;

від відповідача: Круглова Р.С.,
представник, довіреність №17/04/13-01 від
17.04.2013р.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю

"АТБ-маркет" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
27.11.2013р. у справі № 904/7286/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма
"Валентина-IІ"ЛТД, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет",
смт.Ювілейне, Дніпропетровської
області

про стягнення заборгованості у сумі 130
615,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма
"Валентина-IІ"ЛТД у вересні 2013р.
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-маркет" про
стягнення заборгованості у сумі 130 615,47
грн. за договором поставки.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 27.11.2013р.
у справі № 904/7286/13, яке підписано і
оформлено відповідно до вимог ст.84
Господарського процесуального кодексу
України 02.12.2013р. (суддя Крижний О.М.),
позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Валентина-II"
ЛТД заборгованість у сумі 130 465,50 грн. та
судовий збір у сумі 2 609,31 грн., в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішення суду мотивовано неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань
за договором поставки № 40573 від 27.03.2012р.
в частині повної та своєчасної оплати
поставленого товару.

Не погодившись із рішенням
господарського суду, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-Маркет" звернулось до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду та
прийняти нове рішення, яким відмовити
Товариству з обмеженою
відповідальністю фірмі "Валентина-II"
ЛТД у задоволені позовних вимог у
повному обсязі. Апеляційна скарга
мотивована тим, що за період з жовтня
2011р. по листопад 2012р. скаржником було
отримано від позивача видаткові та
податкові накладні на отримання
товарів на загальну суму 2 163 983,00грн.
Суми податку на додану вартість за
податковими накладними було включено
до податкового кредиту відповідного
періоду, за цей же період скаржником
були отримані товарно-транспортні
накладні.

За результатами документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства ТОВ"АТБ-маркет",
проведеної Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Дніпропетровську за
період з 01.01.2010р. по 30.06.2013р., було
встановлено оформлення
товарно-транспортних накладних,
наданих позивачем на підтвердження
виконання умов договорів поставки за
період з жовтня 2011р.по листопад 2012р., з
порушенням вимог діючого
законодавства, тобто зроблено висновки
про фактичну відсутність первинних
документів, що свідчить про не
підтвердження реальності
господарських операцій, які можуть
бути об'єктом оподаткування ПДВ.
Враховуючи викладене, податковою
службою було зроблено висновок про
заниження ТОВ "АТБ-маркет" податкового
кредиту у взаємовідносинах з ТОВ
фірма""Валентина-II" ЛТД з жовтня 2011р. по
листопад 2012р. на суму 358 820,63грн. та були
застосовані штрафні (фінансові)
санкції у сумі 179 410,32грн.

04.11.2013р. ТОВ"АТБ-маркет" направило на
адресу позивача претензію (вимогу) про
сплату грошових коштів згідно з
умовами пункту 8.18. договору поставки у
сумі 358 820,63грн. та штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 179 410,32грн., проте, вказана
вимога була залишена позивачем без
задоволення, грошові кошти не
перераховано.

Скаржник вважає, що судом першої
інстанції при винесенні рішення
залишено поза увагою, що сторони
укладаючи Договір поставки у пункті 8.18
погодили, що у випадку складання
податковим органом за результатами
перевірки відповідача відповідного
акту перевірки чи податкового
повідомлення-рішення, з висновками
щодо заниження податкового кредиту у
зв'язку з недійсністю укладених між
позивачем та відповідачем угод, в
останнього виникає беззаперечне право
на пред'явлення вимоги щодо виплати
грошових коштів рівних сумі на яку було
зменшено податковий кредит та
донараховано податкові зобов'язання.
Судом не враховано факт, що умовами
договору поставки не передбачено
будь-якого права та підстав для відмови
позивача від здійснення вказаної
виплати, що свідчить про порушення норм
матеріального права під час винесення
рішення.

Враховуючи умови пункту 8.18. Договору
поставки та невиконання ТОВ
фірма"Валентина-II"ЛТД у встановлений
строк вимоги ТОВ"АТБ-маркет, у скаржник
вважає, що у нього виникли законні
підстави для проведення взаємозаліку
зустрічних вимог за рахунок грошових
коштів, які відповідач винен позивачу у
сумі 130 615,47 грн., але суд не припинив
господарське зобов'язання
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги, строк якої настав або строк
якої не зазначений чи визначений
моментом витребування, чим порушив
приписи статті 203 Господарського
кодексу України.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
23.12.2013р. скарга була прийнята до
розгляду колегією суддів у складі:
головуючого судді Пархоменко Н.В.
(доповідач), суддів: Коваль Л.А., Чередка
А.Є. та призначена до розгляду у
судовому засіданні на 21.01.2014р.

20.01.2014р. від ТОВ фірма Валентина-II"ЛТД
надійшло заперечення на апеляційну
скаргу (вх. № 341/14) в якому позивач
просить рішення суду першої інстанції
залишити без змін, а скаргу без
задоволення. В обґрунтування
заперечень позивач посилається на ті
підстави, що вимова відповідача про
сплату 538 230,95грн. нарахованих йому
податковим органом у якості санкцій за
порушення податкового зобов'язання є
незаконною, а заява про проведення
взаємозаліку на суму 130 615,47грн. такою,
що суперечить законодавству. Вважають,
що взаємозалік неможливо провести
через різний характер зустрічних
вимог сторін .

Крім того, посилаються на ті обставини,
що сам відповідач оскаржує винесене,
щодо нього податкове-повідомлення
рішення, яким йому донараховано
штрафні санкції за порушення
податкового законодавства та сума
податкового кредиту, а також
оскаржується сам акт перевірки, яким
було визнано, зокрема правочин між
сторонами нікчемним. Вважають, що
податкове зобов'язання відповідача є
особистим і воно не може бути виконано
іншою особою. Отже вважають, що суд
надав вірну оцінку доказам, та прийшов
до правильного висновку, що вимога
позивача про сплату боргу є чинною, а
вимога відповідача про виконання його
податкового зобов'язання та у зв'язку з
цим проведення взаємозаліку по
дійсному зобов'язанню і
непідтвердженому, невиниклому
зобов'язанню (вимозі), є недійсною.
Судом було правомірно визначено, що
встановлення правомірності вимоги
відповідача щодо сплати 5 387 230,95грн.
виходить за межі предмету судового
розгляду по даній справі.

21.01.2014р. в судовому засіданні
представник скаржника підтримала
апеляційну скаргу, представник
позивача заперечила проти скарги.

В судовому засіданні 21.01.2014р. була
оголошена перерва до 11.02.2014р.

10.02.2014р. від ТОВ фірма Валентина-II"ЛТД
надійшло клопотання про залучення до
матеріалів справи копій актів
(вх.№921/14).

В судовому засіданні 11.02.2014р. була
оголошена вступна та резолютивна
частина рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як встановлено господарським судом та
підтверджується матеріалами справи :

27.03.2012р. між позивачем Товариством з
обмеженою відповідальністю фірма
"Валентина-II"ЛТД (Продавець) та
відповідачем Товариством з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет"
(Покупець) був укладений Договір
поставки № 40573 .

Відповідно до пункту 1.1. якого,
постачальник зобов'язується у порядку
та в строки, встановлені договором,
передати товар у власність покупця, у
відповідній кількості, відповідної
якості та по узгодженій ціні, а
останній зобов'язується прийняти цей
товар і оплатити його на умовах даного
договору. Найменування, асортимент,
ціна на товар, визначаються у Додатку
№1 до даного Договору
("Специфікація/Прайс-лист"), що є
невід'ємною частиною даного (пункт 1.2.
Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору товар
поставляється партіями. Кількість,
асортимент, ціна за одиницю товару,
який постачається, вказується у
товарно-транспортній накладній,
видатковій накладній, складений на
основі заявки покупця, яка
оформляється у відповідності з
Додатком №2 до даного договору ("Форма
заявки"), яка є невід'ємною частиною
договору.

Даний Договір вступає в силу з моменту
його підписання уповноваженими
представниками сторін та діє на
протязі 12 місяців (пункт 8.4. Договору).

На виконання умов Договору поставки №
40573 від 27.03.2012 року позивач поставив
відповідачу товар згідно накладних:
№РН-00001177 від 29.06.2013р. на суму 20927,00 грн.,
№1184 від 02.07.2012р. на суму 10 983,20 грн.,
№РН-00001202 від 04.07.2013р. на суму 15 249,20 грн.,
№РН-00001218 від 06.07.2013р. на суму 10 996,20 грн.,
№РН-00001233 від 09.07.2013р. на суму 14 447,20 грн.,
№РН-00001242 від 11.07.2013р. на суму 20 205,30 грн.,
№РН-00001264 від 13.07.2013р. на суму 17 898,90 грн.,
№РН-00001280 від 16.07.2013р. на суму 19 758,60 грн.,
всього за вказаними видатковими
накладними товар був поставлений на
суму 130 465,50 грн.

Відповідно до статті 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (частина
1 статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до пункту 3.1 Договору
покупець, після отримання товару та
необхідних документів, зобов'язаний
здійснити оплату за товар в
безготівковій формі шляхом
переказування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника
протягом 14 (чотирнадцяти) календарних
днів з дня поставки.

Позивачем заявлена до стягнення
заборгованість за поставлений товар за
видатковими накладними: №РН-00001177 від
29.06.2013р., №1184 від 02.07.2012р., №РН-00001202 від
04.07.2013р., №РН-00001218 від 06.07.2013р., №РН-00001233
від 09.07.2013р., №РН-00001242 від 11.07.2013р.,
№РН-00001264 від 13.07.2013р., №РН-00001280 від
16.07.2013р. у сумі 130 615,47грн.

З урахуванням пункту 3.1 Договору строк
оплати товару за спірними видатковими
накладними є таким, що настав.

Але відповідно до вищезазначених
накладних, за якими позивач просить
стягнути борг, товар поставлено на
меншу суму, а саме на 130 465,50грн. доказів
, що борг становить 130 615,47грн. позивач
не надав.

Відповідно акту звірки
взаєморозрахунків станом на жовтень 2013
року (а.с.207), який підписаний
представниками сторін та скріплений
печатками підприємств , відповідно до
якого за даними ТОВ фірма
"Валентина-II"ЛТД заборгованість
відповідача складає 130 615,49грн., а за
даними ТОВ "АТБ-Маркет", що станом на
31.10.2013р. заборгованість на користь ТОВ
фірма "Валентина-II" ЛТД складає 130
615,47грн.

Підставою позову по даній справі є
конкретні видаткові накладні, що
підтверджують поставку товару на
загальну суму, що є меншою ніж ціна
позову, а саме - 130 465,50 грн., за
викладених обставин, апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до правильного висновку, що сума боргу
становить 130 465,50грн., а отже прийняв
правильне рішення про часткове
задоволення суми позову у розмірі - 130
465,50грн.

Апеляційний суд не приймає заперечення
скаржника в тій частині, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
припиненням зобов'язання у зв'язку з
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог відповідно до статті 601
Цивільного кодексу України та статті 203
Господарського кодексу України , з
огляду на наступне.

За результатами документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства ТОВ "АТБ-маркет",
проведеної Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Дніпропетровську за
період з 01.01.2010р. по 30.06.2013р., було
виявлено оформлення
товарно-транспортних накладних,
наданих ТОВ фірма "Валентина-П"ЛТД на
підтвердження виконання умов
Договорів поставки, зокрема за період з
жовтня 2011р. по листопад 2012р., з
порушенням вимог діючого
законодавства, та зроблено висновок
про завищення ТОВ "АТБ-маркет"
податкового кредиту у
взаємовідносинах з ТОВ фірма
"Валентина-ІІ" ЛТД у сумі 358 820,63 грн.
Відповідно до Акту перевірки
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.
Дніпропетровську від 11.09.2013р. №182 /28.3 -
30487219 загальний розмір завищеного
податкового кредиту у
взаємовідносинах ТОВ "АТБ-маркет" з ТОВ
фірма "Валентина II" ЛТД за період з
жовтня 2011р. по листопад 2012р. склав 358 820,63
грн. Крім того, органом податкової
служби, шляхом прийняття
податкового-повідомлення рішення від
27.09.2013р. № було застосовано до ТОВ
"АТБ-маркет" штрафні (фінансові)
санкції, у тому числі стосовно
взаємовідносин з ТОВ фірма
"Валентина-ІІ" ЛТД, у загальному розмірі
179 410,32 грн.

Пунктом 8.18. Договору поставки № 40573 від
27.03.2012р. передбачено, що у випадку, якщо
органами державної податкової служби
(шляхом складення
повідомлення-рішення, акту перевірки)
буде зменшений податковий кредит
покупця за ПДВ за податковими
накладними постачальника, зменшені
валові витрати покупця на вартість
товарів, придбаних у постачальника,
нараховані покупцю штрафні санкції за
порушення податкового законодавства і
це буде пов'язано з встановлення
податковим органом недійсності (у тому
числі нікчемності) угоди, укладеної між
покупцем та постачальником або
постачальником та його контрагентом,
постачальник зобов'язується на протязі
5 (п'яти) календарних днів з дати
відправки покупцем відповідної вимоги
постачальнику за його
місцезнаходженням (вказаному у
Договорі) оплатити покупцю грошові
кошти у розмірі, що дорівнює сумі, на
яку покупцю зменшений податковий
кредит за ПДВ.

04.11.2013р. ТОВ"АТБ-маркет" було направлено
на адресу ТОВ фірма "Валентина II" ЛТД
претензію (вимогу) про сплату грошових
коштів згідно з умовами пункту 8.18.
Договору поставки № 40573 від 27.03.2013р. в
сумі 358 820,63 грн. та штрафних санкцій в
розмірі 179 410,32 грн.

Відповідно до пункту 8.18. Договору
поставки № 40573 від 27.03.2013р. у випадку
наявності заборгованості у покупця
перед постачальником та невиконання
постачальником у вказаний вище строк
своїх обов'язків по виплаті - виплата
здійснюється шляхом проведення заліку
зустрічних однорідних вимог за рахунок
грошових коштів, що належить сплаті
покупцем постачальнику за якими-небудь
грошовим обов'язкам (з обов'язковим
письмовим повідомленням постачальника
за його місцезнаходженням, вказаному у
договорі).

Відповідачем направлено позивачеві
заяву про залік однорідних зустрічних
вимог, у зв'язку з чим відповідач
вважає, що зобов'язання зі сплати боргу,
що є предметом позову, є припиненим
відповідно до статті 601 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до статті 601 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватись за заявою однієї із
сторін.

Частиною 3 статті 203 Господарського
кодексу України передбачено, що
господарське зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічної
однорідної вимоги, строк якої настав
або строк якої не зазначений чи
визначений моментом витребування. Для
зарахування достатньо заяви однієї
сторони.

Таким чином для зарахування зустрічних
однорідних вимог необхідно щоб сторони
одночасно брали участь у двох
зобов'язаннях, і при цьому кредитор в
одному зобов'язанні був боржником в
іншому зобов'язанні. Також зарахування
можливе у разі однорідності вимог.
Однорідність вимоги визначається
однорідністю підстав виникнення
зобов'язань, які зараховуються,
оскільки зустрічні вимоги мають бути
однорідними за своєю юридичною
природою та матеріальним змістом.

Заборгованість за договором поставки
та податкові зобов'язані нараховані
податковою службою відповідачу не
можуть бути пов'язані між собою
підставами виникнення, оскільки
податкові зобов'язання регулюються
спеціальними нормами податкового
законодавства, а спори з питань
оподаткування не відносяться до
компетенції господарських судів, а
тому не можуть вважатися однорідними
вимогами у розумінні статті 601
Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідач сам не заперечує,
що оскаржив податкове
рішення-повідомлення і зазначає, що
договір з позивачем спрямований на
настання реальних наслідків.

Слід зазначити, що Спеціалізованою
державною податковою інспекцією з
обслуговування великих платників
податків у м. Дніпропетровську
зроблено висновок про начебто
нікчемність договору та те, що
реальність господарських операції не
підтверджується, а відповідно до Актів
ДПІ у Красногвардійському районі від
15.11.2013р. у позивача зафіксоване
позитивне сальдо розрахунків з
бюджетом.

Таким чином, між сторонами існує спір
не лише щодо наявності чи відсутності
підстав для заліку однорідних
зустрічних вимог, але і стосовно самого
факту наявності заборгованості
позивача перед відповідачем, тобто
наявності у відповідача права на
отримання від позивача суми, на яку
зменшено податковий кредит.

Апеляційний суд не приймає до уваги,
посилання відповідача на пункт 8.18
Договору № 40573, умови якого на думку
відповідача зобов'язують позивача
сплатити нараховану податковою
інспекцією суму, або провести залік
зустрічних однорідних вимог, оскільки
як вже зазначалось мова йде про
податкові зобов'язання які регулюються
спеціальними нормами податкового
законодавства, а спори з питань
оподаткування не відносяться до
компетенції господарських судів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
не вбачає підстав для скасування чи
зміни рішення суду відповідно до
статті 104 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Дніпропетровської області без
змін.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору по
апеляційній скарзі покладаються на
скаржника.

Керуючись статтями 44-49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-маркет" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
27.11.2013р. у справі № 904/7286/13 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 27.11.2013р.
у справі № 904/7286/13 без змін.

Повний текст постанови

складений 17.02.2014р.

Головуючий суддя
Н.В. Пархоменко

Суддя
Л.А. Коваль

Суддя
А.Є. Чередко