ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р.Справа № 922/5225/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурора
Орджонікідзевського району м. Харкова
в інтересах держави в особі Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради, м. Харків до
Комунального підприємства охорони
здоров'я "Центральна районна аптека №
268", м. Харків про стягнення 23064,79 грн.
за участю представників сторін:

прокурора - Кріциної Н.Г. службове
посвідчення №006801 від 28.09.12 р.;

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Орджонікідзевського району
міста Харкова в інтересах держави в
особі Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради щодо стягнення з
відповідача - Комунального
підприємства охорони здоров'я
"Центральна районна аптека № 268",
заборгованості з орендної плати у
розмірі 22 646,58 грн. та пені у розмірі 418,21
грн., посилаючись на неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань згідно договору оренди №456
від 23.02.2009 р., який укладений між
позивачем та відповідачем. Крім того,
прокурор просить покласти на
відповідача судові витрати.

Присутній представник прокуратури у
судовому засіданні підтримав заявлені
позовні вимоги та просив позов
задовольнити.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, свого
повноважного представника не направив.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Надав через
канцелярію господарського суду
Харківської області 07 лютого 2014 року
документи по справі згідно
супровідного листа за вх.№ 4249, які
долучені судом до матеріалів справи.
Серед документів наданих відповідачем,
ним надано до суду клопотання про
відстрочку виконання рішення зі
стягнення з відповідача боргу у
розмірі 23 064,79 грн. строком на 1 рік, у
зв'язку із скрутним матеріальним
становищем, яке було прийнято судом до
розгляду.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
ГПК України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що
відповідач був повідомлений належним
чином, про дату та час розгляду справи,
справа розглядається на підставі ст.75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
прокуратури господарським судом
встановлено наступне.

23 лютого 2009 року між Управлінням
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради (позивач та орендодавець)
та Комунальним підприємством охорони
здоров'я "Центральна районна аптека №
268" (відповідач та орендар) був
укладений договір оренди №456 (далі по
тексту - договір), відповідно до умов
якого, із урахуванням додаткової угоди
№9 від 23.01.2013 р., орендодавець (позивач)
передав, а орендар (відповідач) прийняв
в строкове платне користування
нежитлові приміщення №1-:-25, І,VІІ-:-ХІХ
загальною площею 431,2 кв.м., які
розташовані за адресою: м. Харків, вул.
Миру, 82, літ. "А-5", для розміщення аптеки
з реалізації готових ліків - 50,0 кв.м. та
аптека з виготовлення ліків за
рецептами - 381,2 кв.м. (технічний паспорт
КП "Харківське МіськБТІ" №62071 від 22.07.1992
р.), далі "Майно", яке належить до
комунальної власності територіальної
громади м. Харкова, розташоване за
адресою: м. Харків, вул. Миру, 82, літ. "А-5"
та відображається на балансі КП
"Жилкомсервіс". Право на оренду цих
приміщень отримано орендарем на
підставі рішення виконавчого комітету
Харківської міської ради від 21.01.20009
року №14 "Про передачу в оренду
нежитлових приміщень на конкурсних
засадах".

Строк дії договору був не однократно
продовжений, останній строк
продовження до 23 січня 2014 року,
додатковою угодою №9 від 23.01.2013 р.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 2.1 договору, набуття
орендарем права користування Майном
настає після підписання сторонами:
цього Договору та акту приймання -
передачі Майна.

Факт передачі майна відповідачу в
оренду підтверджується актом
прийому-передачі орендованого майна,
підписаного сторонами 23.02.2009 р.

Відповідно до п. 2.2 договору передача
майна в оренду не тягне за собою
виникнення у орендаря права власності
на це майно. Власником майна
залишається територіальна громада м.
Харкова, а орендар користується ним
протягом строку дії договору оренди.

Відповідно до ст. 286 Господарського
кодексу України, орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Строки внесення орендної
плати визначаються в договорі.

Згідно п. 3.2. договору оренди, орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду майна, що
знаходиться в комунальній власності
територіальної громади м. Харкова,
затвердженої рішенням 15 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
№208/07 від 03.10.2007 року. Базова орендна
плата становить за березень 2009 р. - 7382,91
грн. без урахування індексів інфляції.
Ставка орендної плати становить 8
(вісім) та 3 (три) % за рік.

Згідно до п.4.4. договору відповідач
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату (у
грошовій формі).

Відповідно до п. 3.5. договору, орендна
плата за орендоване Майно сплачується
відповідачем щомісяця протягом 15
календарних днів наступного місяця.

Відповідачем в обґрунтування своїх
заперечень не надано доказів
припинення дії договору його
розірвання та повернення ним спірного
приміщення орендарю, тобто наявність
зобов'язань у відповідача перед
позивачем є очевидною.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, в порушення умов договору
відповідач вносив орендну плату
несвоєчасно та не в повному обсязі, в
зв'язку з чим виникла заборгованість по
орендній платі, та як встановлено судом
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 22 646,58 грн.

Як вбачається з матеріалів справи сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем діючого законодавства,
суд вважає позовну вимогу в частині
стягнення з відповідача суми основної
заборгованості у розмірі 22 646,58 грн.
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Окрім того прокурором та позивачем
заявлена до стягнення пеня у розмірі
418,21 грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п.3.10. договору оренди,
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
стягується на користь орендодавця
відповідно до чинного законодавства з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за якій
сплачується пеня за кожний день
прострочення (включаючи день оплати).

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

Перевіривши нарахування пені суд
приходить до висновку, що дане
нарахування не суперечить вимогам
чинного законодавства, інтересам
сторін та підлягає задоволенню.

Відповідачем по справі заявлено
клопотання про відстрочку виконання
рішення зі стягнення боргу строком на 1
рік у зв'язку із скрутним матеріальним
становищем КПОЗ "Центральна аптека №268"
у зв'язку із хворобою відповідача -
завідуючого КПОЗ "Центральна аптека
№268" ОСОБА_1 ішемічна хвороба серця
(ІХС). В підтвердження даних обставин
відповідачем надані листки
непрацездатності ОСОБА_1 від: 31.10.13 р.,
24.11.13 р., 09.12.13 р., 27.12.13 р., 28.12.13 р.

Присутній представник прокуратури у
судовому засіданні проти надання
відповідачу відстрочки з виконання
рішення у даній справі заперечував,
пояснив, що заборгованість виникла
заздалегідь від дати подачі позову,
тому відповідач навмисно хоче уникнути
відповідальності за невиконання
договору оренди, який укладений між
позивачем та відповідачем, тому
прокурор просив у задоволенні поданої
відповідачем заяви відмовити.

Відповідно п.6 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення

Як зазначено в Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №9
від 17.10.12 р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України",
господарський суд на підставі статті 121
ГПК України має право за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
власною ініціативою у виняткових
випадках залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови (далі -
рішення), змінити спосіб та порядок їх
виконання.

7.1.1. Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом.

Як зазначено в Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №9
від 17.10.12 р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України", п.7.2.
Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК України, ця стаття не
вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Суд, розглянувши клопотання
відповідача про відстрочку виконання
рішення суду на один рік, та приймаючи
заперечення прокурора проти
задоволення даного клопотання, дійшов
до висновку про відмову в його
задоволенні, оскільки викладені у
заяві обставини, а саме хвороба
завідуючого КПОЗ "Центральної районної
аптеки №268" ОСОБА_1 не може бути
підставою для відстрочення виконання
рішення та підтвердженням скрутного
фінансового становища в якому
знаходиться відповідач. До того ж,
відповідач не довів суду наявність
виняткових випадків та обставин щодо
неможливості своєчасно розрахуватися,
у зв`язку з чим підстави для надання
відстрочки виконання рішення суду
відсутні

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду та
підлягають стягнення до Державного
бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства
охорони здоров'я "Центральна районна
аптека № 268" (61106, м. Харків, вул. Мира, 82,
р/р №5888 в ПАТ "Укрсоцбанк" м.
Харкова, МФО 300023, ) на
користь Управління комунального майна
та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради (61003, м. Харків,
площа Конституції, 16, УДК у Харківській
області, МФО 851011, р/р 2208 ГУДКСУ у
Харківській області, ОКПО 37999649, ) заборгованість з орендної
плати у розмірі 22 646,58 грн. та пеню у
розмірі 418,21 грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства
охорони здоров'я "Центральна районна
аптека № 268" (61106, м. Харків, вул. Мира, 82,
р/р №5888 в ПАТ "Укрсоцбанк" м.
Харкова, МФО 300023, ) на
користь державного бюджету України
(одержувач - УДКС у Дзержинському
районі м. Харкова Харківської області,
номер рахунку 3003, код 37999654, банк
одержувача - ГУДКУ у Харківській обл.,
МФО 851011) судовий збір в сумі 1720,50 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 25.02.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний