ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 рокуСправа № 912/2136/13
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Т. В. Макаренко
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/2136/13

за позовом: Моторного (транспортного)
страхового бюро України

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрАгроКом"

за участі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Школи Валерія
Миколайовича

про стягнення 50 000,00 грн,

представники сторін:

від позивача - Чишинський Р.В.,
довіреність № 4/23971 від 04.09.2013;

від відповідача - Манько О.В.,
довіреність № 28 від 27.02.2014;

від 3-ї особи - участі не брали.

Моторне (транспортне) страхове бюро
України звернулося до господарського
суду з позовною заявою про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрАгроКом" шкоди в
порядку регресу в сумі 50000,00 грн, також
позивач просить суд стягнути з
відповідача 1000,00 грн витрат на правову
допомогу та 1720,50 грн витрат на судовий
збір.

Представник позивача подав до суду
заяву про уточнення позовних вимог
наступного змісту: стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрАгроКом" шкоду в
порядку регресу в сумі 50000,00 грн;
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрАгроКом" судові
витрати в сумі 2720,50 грн, грошові кошти
стягнути га користь моторного
(транспортного) страхового бюро
України.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що до нього як особи,
яка здійснила відшкодування шкоди,
завданої транспортному засобу під час
ДТП, в межах фактичних затрат перейшло
право вимоги до особи, відповідальної
за заподіяний збиток.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача повністю
підтримав позовні вимоги та просить
суд їх задовольнити з мотивів
викладених в позові.

Відповідач надіслав до суду заяву №
10-юр від 10.02.2014 щодо застосування
строків позовної давності. У своїй
заяві відповідач просить застосувати
до правовідносин, які виникли між
сторонами, строк позовної давності, з
урахуванням норм ст. 993 ЦК України, а в
задоволенні позову про відшкодування в
порядку регресу витрат пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування
відмовити повністю.

10.02.2014 до господарського суду надійшло
пояснення від Школи В.М., в якому третя
особа також просить суд застосувати у
справі № 912/2136/13 строк позовної
давності та відмовити у задоволенні
позову, а також просить розглядати
справу без його участі.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, обговоривши усі
обставини справи, оцінивши подані
докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2009 між страховим товариством з
додатковою відповідальністю "Глобус"
та громадянкою Кудрявцевою Оленою
Василівною було укладено поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВС/9686756, а саме: автомобіля
"HYNDAI SANTA" 2005 року випуску, номерний знак
СА47-90А.

Строк дії Договору відповідно п. 3 з
24.11.2009 до 23.11.2010.

15.09.2010 в м. Києві по вул. Заболотного, 15
мала місце дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля "Daewoo"
державний номер АА 4190 ІН (водій Мартюк
Жанна Михайлівна), автомобіля "HYNDAI SANTA"
державний номер СА 4790 АС (власник
Кудрявцева Олена Василівна) та
автомобіля "Камаз", державний номер НІ
4685 (водій Школа Валерій Миколайович,
власник ТОВ "УкрАгроКом").

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу КХС № 879762 від
15.11.2005, автомобіль HYNDAI SANTA реєстраційний
номер СА4790АС належить Кудрявцевій О.В.
(а.с. 12).

Автомобіль "Камаз", номерний знак НІ 4685
реєстраційний номер ВА1716АТ, модель 45143
012 15 належить товариству з обмеженою
відповідальністю "УкрАгроКом"
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
ТЗ ідентифікатор Х1F45143JA0000127.

За наслідками ДТП складена довідка ДАІ
від 15.09.2010, яку видано водію Кудрявцеву
М.С., (а.с. 25) про дорожньо-транспортну
пригоду, у якій вказано, що 15.09.2010 о 15:10 в
м. Києві по вул. Заболотного, 15
мало місце ДТП в наслідок чого
автомобіль HYNDAI SANTA реєстраційний номер
СА4790АС отримав механічні пошкодження.

На підставі вказаної довідки власником
пошкодженого автомобіля складено
Повідомлення від 17.09.2010 (а.с. 9-10) в якому
зазначено, що ДТП сталась внаслідок
порушення водієм "Камаза" Школою В.М.
правил дорожнього руху, а саме при
зміні напрямку руху не переконався, що
це буде безпечно, в результаті чого
відбулось зіткнення з автомобілем "Daewoo"
державний номер АА 4190 ІН (водій Мартюк
Жанна Михайлівна) в наслідок чого
автомобіль "Daewoo" зіткнувся з
автомобілем HYNDAI SANTA реєстраційний
номер СА4790АС.

В результаті ДТП з вини водія "Камазу"
Школи В.М. пошкоджено автомобіль HYNDAI SANTA
реєстраційний номер СА 4790 АС, чим
завдано матеріальної шкоди
Кудрявцевій О.В.

Вина водія "Камазу" Школи В.М.
підтверджена постановою
Голосіївського районного суду від
29.09.2010 по адміністративній справі №
3-10439/10, якою Школу В.М. визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 25).

Даною постановою суду встановлено, що
Школа Валерій Миколайович на час
вчинення ДТП працював водієм ТОВ
"УкрАгроКом" (відповідач), а також
встановлено, що внаслідок порушення
вимог п.п. 10.1 та 13.3 Правил дорожнього
руху було пошкоджено транспортний
засіб HYNDAI SANTA реєстраційний номер СА 4790
АС. Вказана Постанова не оскаржена та
набула чинності.

Трудові відноси між Школою В.М. та ТОВ
"УкрАгроКом" (відповідач) також
підтверджуються копіями наказів № 73
від 18.05.2009 про прийняття на роботу та №
206 від 12.11.2013 про звільнення, а також
копіями 1 та 8-9 сторінок з трудової
книжки Школи В.М.

Оскільки власник автомобіля "Камаз"
номерний знак НІ 4685 реєстраційний
номер ВА1716АТ та винуватець ДТП не
застрахували свою цивільно-правову
відповідальність, то після
вищевказаної події Кудрявцева О.В.
звернулась до позивача (моторного
(транспортного) страхового бюро
України (далі - МТСБУ)) із заявою від
15.10.2010 № 12276 в якій просить позивача
здійснити відшкодування шкоди
заподіяної в результаті пошкодження
автомобіля HYNDAI SANTA реєстраційний номер
СА 4790 АС, який був застрахований
відповідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №ВС/9686756 на
момент ДТП, яке сталося 15.09.2010 по вул.
Заболотного в м. Києві (а.с. 11).

Позивач на підставі довідки № 1 від
09.12.2010 про розмір відшкодування шкоди з
фонду захисту потерпілих (а.с 26) та
наказу № 3723 від 17.12.2010 "Про
відшкодування шкоди з фонду захисту
потерпілих Кудрявцева О.В." сплатив
Кудрявцевій О.В. відшкодування в сумі
50000,00 грн, що підтверджується платіжним
дорученням № 5237 від 17.12.2010 (а.с. 27).

15.011.2013 на адресу відповідача була
направлена претензія № 18-11/2013р (а.с. 32-33)
про здійснення відшкодування шкоди в
порядку регресу в сумі 50000,00 грн на
рахунок позивача, яку відповідач
отримав 21.11.2013 відповідно до
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення.
Вказана претензія залишилась без
відповіді та задоволення.

Відповідач позовні вимоги заперечив та
вказує, що позивачем помилково
обґрунтовано позов нормами ст. 1191 ЦК
України щодо стягнення шкоди в порядку
регресу, тоді, як в даному випадку, на
думку відповідача, до спірних відносин
необхідно застосувати норми ст. 993 ЦК
України. У зв'язку з вказаних,
відповідач вважає, що строк позовної
давності починає обраховуватися з
моменту виникнення страхового випадку,
тобто з 15.09.2010, а не з моменту страхової
виплати 17.12.2010. Третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору підтримує заперечення
відповідача та також просить суд
застосувати строк позовної давності.

Предметом спору у справі є стягнення з
винної особи суми відшкодування шкоди
в розмірі 50 000,00 грн.

Закон України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (далі - Закон)
регулює відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів і спрямований на забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та майну потерпілих при
експлуатації наземних транспортних
засобів на території України.

Згідно ст. 4 зазначеного Закону
суб'єктами обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
страхувальники та інші особи,
відповідальність яких застрахована,
страховики, Моторне (транспортне)
страхове бюро України (далі - МТСБУ),
потерпілі.

За визначенням яке міститься в ст. 39
Закону моторне (транспортне) страхове
бюро України є єдиним об'єднанням
страховиків, які здійснюють
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів за шкоду, заподіяну третім
особам. Участь страховиків у МТСБУ є
умовою здійснення діяльності щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. МТСБУ є непідприємницькою
(неприбутковою) організацією і
здійснює свою діяльність відповідно до
цього Закону, законодавства України та
свого Статуту.

Положеннями пп. а п. 41.1 ст. 41 вказаного
Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих
відшкодовує шкоду на умовах,
визначених цим Законом, у разі її
заподіяння, зокрема, транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність.

Як вбачається з документів поданих
позивачем та відповідачем до
матеріалів справи автомобіль "Камаз"
номерний знак НІ 4685 реєстраційний
номер ВА1716АТ на момент ДТП не було
застраховано (відомості № 8686145 (а.с 96)).

Відповідно до абз. 2 п. 22.1 ст. 22 цього ж
Закону у разі настання події, яка є
підставою для проведення регламентної
виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що
були чинними на день настання такої
події, відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 вказаного Закону у зв'язку
з пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ
має право залучати аварійних
комісарів, експертів або юридичних
осіб, у штаті яких є аварійні комісари
чи експерти у порядку, встановленому
Уповноваженим органом, для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків у випадках, визначених
у статті 41 цього Закону.

З метою визначення вартості
матеріальної шкоди, заподіяної
власнику автомобіля HYNDAI SANTA
реєстраційний номер СА 4790 АС в
результаті пошкодження при ДТП,
власник автомобіля HYNDAI SANTA
реєстраційний номер СА 4790 АС
Кудрявцева О.В. замовила у СПД Милокост
В.І проведення оцінки автомобіля HYNDAI
SANTA реєстраційний номер СА 4790 АС (а.с 13
-22).

Згідно Звіту №17.10.10 від 11.10.2010 про
оцінку вартості відновлювального
ремонту автомобіля, вартості
матеріальних збитків, завданих
власнику транспортного засобу,
оцінювачем Милокост В.І зроблено
висновок, що матеріальний збиток,
заподіяний власнику автомобіля HYNDAI SANTA
реєстраційний номер СА 4790 АС внаслідок
його пошкодження при ДТП, складає 107410,00
грн. (а.с. 16).

Положеннями ст. 22 Цивільного кодексу
України визначено, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 вказаного
Закону для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, подає страховику (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) заяву про страхове
відшкодування.

В порядку ст. 35 та пп. а п. 41.1 ст. 40 Закону,
враховуючи заяву власника автомобіля
HYNDAI SANTA від 15.10.2010 № 12276 про
відшкодування шкоди в сумі 107410,00 грн
завданої в результаті настання ДТП з
вини Школи В.М., який керував
автомобілем "Камаз" номерний знак НІ 4685
реєстраційний номер ВА1716АТ та не мав
чинного на дату настання ДТП договору
обов'язково страхування
цивільно-правової відповідальності,
МТСБУ (позивач) на підставі наказу № 3723
від 17.12.2010 "Про відшкодування шкоди з
фонду захисту потерпілих Кудрявцева
О.В." здійснив виплату відшкодування
потерпілій особі - Кудрявцева О.В. в
сумі 50000,00 грн, що підтверджується
платіжним дорученням від 5237 від 17.12.2010
(а.с. 27).

Загальний розмір підтверджених
фактичних витрат позивача з виплати
страхового відшкодування складає 50000,00
грн встановлено на підставі довідки № 1
від 09.12.2010 (а.с 26) та Звіту №17.10.10 від
11.10.2010 про оцінку вартості
відновлювального ремонту автомобіля
та страхового ліміту визначеного
Полісом №ВС/9686756.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу
України юридична особа відшкодовує
шкоду завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу
України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно положень ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлено законом.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ
після сплати страхового відшкодування
має право подати регресний позов: до
власника, водія транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, який не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність.

З огляду на викладене, до позивача, який
відшкодував шкоду з фонду захисту
потерпілих, перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача, як
особи, відповідальної за завдані
збитки у розмірі виплаченого
відшкодування.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
позивача про стягнення з відповідача в
порядку регресу 50000,00 грн шкоди - сума
виплаченого відшкодування є
доведеними обґрунтованими,
відповідачем не спростовані, а відтак
підлягають задоволенню.

Щодо заперечень та доводів відповідача
і третьої особи про пропущення
позивачем строку позовної давності суд
відзначає наступне.

Так, в п. 27 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ "Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки" від 01.03.2013 № 4 звертається
увага на те, що при вирішенні спорів про
право зворотної вимоги страховика суди
повинні розрізняти поняття "регрес" та
"суброгація". При цьому, у випадку
суброгації відбувається лише заміна
осіб у вже наявному зобов'язанні
(заміна активного суб'єкта) зі
збереженням самого зобов'язання. У
такому разі страхувальник передає свої
права страховикові на підставі
договору і сприяє реалізації останнім
прийнятих суброгаційних прав. У
випадку регресу одне зобов'язання
замінює собою інше, але переходу прав
від одного кредитора до іншого не
відбувається. Регрес регулюється
загальними нормами цивільного права
(зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею
38 Закону № 1961-IV, а для суброгації
відповідно до статті 993 ЦК і статті 27
Закону України "Про страхування"
встановлено особливий правовий режим.

Зважаючи на те, що при суброгації
відбувається заміна особи в
зобов'язанні, а в даному випадку після
виплати страхового відшкодування
позивач отримав право зворотної вимоги
до особи, відповідальної за завдану
шкоду на підставі ст. 1191 ЦК України та
ст. 38 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", що є регресними
зобов'язаннями, відсутні підстави для
застосування особливого правового
режиму.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Частиною шостою статті 261 ЦК України
передбачено, що за регресними
зобов'язаннями перебіг позовної
давності починається від дня виконання
основного зобов'язання.

В даному випадку основним
зобов'язанням є - відшкодування шкоди з
фонду захисту потерпілих, яке виникло
на підставі закону (ст. 38 Закону № 1961-IV),
а похідним від нього - право позивача
вимоги від відповідача виконання
зобов'язання в порядку регресу.

Отже, саме з моменту виконання
позивачем свого зобов'язання (виплати
страхового відшкодування, яке
відбулось 17.12.2010), у нього виникло право
подати регресний позов до суду.

Разом з тим, при суброгації перебіг
строку позовної давності починається з
моменту виникнення страхового випадку,
а не з моменту, коли страховик виплатив
страхове відшкодування, як при
регресі.

Згідно відмітки відділення поштового
зв'язку на конверті, позов було
направлено до суду 16.12.2013, отже, строк
позовної давності позивачем не
пропущено.

Аналогічна правова позиція (щодо
належної правової підстави такого
позову - в порядку регресу, а не
суброгації та щодо застосування строку
позовної давності) викладена у
постанові Верховного суду України від
27.03.2012 у справі № 58/168 та у постанові
Верховного суду України від 07.08.2012.

При цьому у відповідності до вимог ч. 1
ст. 111-28 ГПК України суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
суду України.

З огляду на вказане господарський суд
відмовляє у задоволенні заяв позивача
та третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
щодо застосування строку позовної
давності.

Позивач посилаючись на приписи ст.ст. 44,
49 ГПК України просить суд покласти на
відповідача понесені ним витрати на
правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Згідно вимог ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, звертаючись до господарського
суду з позовною заявою МТСБУ
скористалося послугами адвоката
Салюка Дмитра Васильовича, який на
виконання умов контракту про надання
правової допомоги № 58 від 17.09.2012
укладеного з позивачем, здійснив
підготовку по написанню та поданню
позовної заяви та надав правову
допомогу .

За надання послуг позивач сплатив за
платіжним дорученням № 4223 від 22.11.2013
Салюку Д.В. 1000,00 грн з призначенням
платежу: передоплата 50% за надання
правової допомоги згідно контракту № 58
від 17.09.2012.

Господарський суд, приймаючи до уваги
докази, надані на підтвердження того,
що послуги надані Сакалюком Д.В. як
адвокатом (витяг з Єдиного реєстру
адвокатів України (а.с 107)), погоджується
із позивачем про те, що сума 1000,00 грн
підлягає відшкодуванню йому як судові
витрати.

Крім того, відшкодування витрат по
сплаті судового збору відповідно до ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України покладається судом на
відповідача.

На підставі вказаного та керуючись
ст.ст. 33,34,44,49, 82-85, 116, 117 ГПК України,
Законом України "Про судовий збір",
господарський суд

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "УкрАгроКом", 28043,
Кіровоградська область,
Олександрійський р-н, с. Головківка,
вул.Жовтнева,1, ідентифікаційний код
30327425 на користь моторного
(транспортного) страхового бюро
України, 02002, Київ-2, а/с 272, м. Київ,
Русанівський бульвар, 8,
ідентифікаційний код 21647131 суму
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 50 000,00 грн, витрати на послуги
адвоката в сумі 1000,00 грн, судовий збір в
сумі 1720,50 грн.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили та направити
стягувачу.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд.

Повне рішення складено 04.03.2014.

Суддя
Т. В. Макаренко