ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.
Справа № 918/105/14

Суддя Гудзенко Я.О. розглянувши позов
Приватного підприємства "Будмаркет" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Томашгородський
кар'єр "Розовий" про стягнення 16 300 грн.
00 коп.

За участю:

від позивача: Данилюк І.В. (довіреність
від 05.02.14 р.);

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне підприємство «Будмаркет»
(далі - позивач, ПП «Будмаркет»)
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Томашгородський
кар'єр "Розовий" (далі - відповідач, ТОВ
"Томашгородський кар'єр "Розовий") про
стягнення 16 300 грн. 00 коп.
заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 28
січня 2014 року позовну заяву прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі № 918/105/14 розгляд якої призначено
на 11 лютого 2014 року.

Ухвалою суду від 11 лютого 2014 року
розгляд справи відкладено на 25 лютого
2014 року.

11 лютого 2014 року представником
позивача подано до суду письмові
пояснення, відповідно до змісту яких
останній зазначає, що станом на час
розгляду справи за відповідачем перед
позивачем рахується заборгованість в
сумі 16 300 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав зазначених в позовній заяві.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, відзиву на
позовну заяву суду не надав, причин
неявки суду не повідомив, про місце
дату та час розгляду справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення №672.

За таких обставин суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи та відповідно до статті 75 ГПК
України здійснює її розгляд за
наявними матеріалами без участі
представника відповідача.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті за результатами оцінки
доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 25 лютого 2014 р.
відповідно до ст. 85 ГПК України судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд Рівненської області
-

В С Т А Н О В И В:

Як підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, а саме:
видатковою накладною №218 від 29 квітня
2011 року та рахунком-фактурою № 19 від 08
квітня 2011 року, ПП "Будматкет" поставило
відповідачу товар (цемент М-500) на
загальну суму 66 300 грн.

В свою чергу, як підтверджується
наявною в матеріалах справи
банківською випискою (а.с. 10)
відповідач частково розрахувався за
поставлений товар згідно рахунку
фактури №19 від 08.04.2011 року в сумі 50 000,00
грн.

24.12.2012 року позивачем направлено на
адресу відповідача претензію з вимогою
сплатити в місячний строк
заборгованість в сумі 16 300,00 грн.,
вказана претензія залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення

Станом на день розгляду справи
відповідач заборгованість в повному
обсязі не погасив.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України (далі - ЦК України) з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Стаття 181 ГК України визначає загальний
порядок укладання господарських
договорів, зокрема у ч. 1 цієї статті
йдеться, що господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження до
виконання замовлення, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

За умовами ст. 206 ЦК України усно можуть
вчинятися правочини, які повністю
виконуються сторонами у момент їх
вчинення, за винятком правочинів, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди (ст.
638 ЦК України).

Відповідно до матеріалів справи дії
сторін, зокрема, передача ПП "Будмаркет"
товару відповідачу за видатковою
накладною, прийняття товару
відповідачем, свідчать про виникнення
між ними правовідносин поставки.

За змістом ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Вищий господарський суд у листі "Про
практику застосування Вищим
господарським судом України у розгляді
справ окремих норм матеріального
права" від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 зазначив,
що підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар. Строк виконання відповідного
грошового зобов'язання визначається за
правилами, встановленими ч. 1 ст.і 692 ЦК
України.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, ст.ст. 15,16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Згідно ст 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

За умовами статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки борг відповідача в сумі 16 300
грн. 00 коп. підтверджено належними
доказами, наявними у матеріалах справи,
відповідач на момент прийняття рішення
не надав документів, які свідчать про
погашення вказаної заборгованості, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги ПП "Будмаркет" про стягнення з
ТОВ "Томашгородський кар'єр "Розовий" 16
300 грн. заборгованості є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача згідно ст.
49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 81-1, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Рівненької
області-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Томашгородський
кар'єр "Розовий" (34240,Рівненська область,
Рокитнівський район, смт. Томашгород,
вул. Заводська 1, ) на
користь приватного підприємства
"Будмаркет" (33002, м.Рівне, вул. Дворецька,
120к, ) борг в сумі 16 300
(шістнадцять тисяч триста) грн. 00 коп. та
1 827 (тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 25.02.2014
року.

Суддя
Гудзенко Я.О.