ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р.
Справа № 923/109/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Закуріна М. К. при
секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківська
агропромислова спілка"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новокиївка"

про стягнення 558341,76 грн,

за участі представників сторін:

від позивача - Гульц С.В. (представника
за дорученням),

від відповідача - Павліша П.В.
(представника за дорученням),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами
про стягнення з відповідача:
заборгованості за договором №
22/02/13-Кубань від 22.02.2013р., а саме 404000 грн
основної заборгованості, 7194,52 грн пені,
808 грн інфляційних та 1660,27 грн річних;
заборгованості за договором № 02/04-ЗЧ
від 02.04.2013р., а саме 143643,94 основної
заборгованості, 511,61 грн пені, 287,29 грн
інфляційних та 236,13 грн річних.
Безпосередньо позовні вимоги
ґрунтуються на неналежному виконанні
відповідачем взятих на себе
зобов'язань щодо оплати вартості
отриманого товару за вищезазначеними
договорами.

Відповідач позовні вимоги визнає в
повному обсязі, зазначає, що не виконав
зобов'язання щодо сплати вартості
отриманої продукції за договором №
22/02/13-Кубань від 22.02.2013р. у розмірі 404000
грн та зобов'язання щодо сплати
вартості отриманої продукції за
договором № 02/04-ЗЧ від 02.04.2013р. у розмірі
143643,94 грн.

Крім викладеного судом встановлено, що
22 лютого 2013 року між сторонами укладено
договір № 22/02/13-Кубань та 2 квітня 2013
року між сторонами укладено договір №
02/04-ЗЧ, відповідно до умов яких позивач
зобов'язався поставити відповідачу
товар, а відповідач, в свою чергу, - його
прийняти та оплатити.

На виконання умов договору №
22/02/13-Кубань від 22.02.2013р. позивачем
поставлено відповідачу товар,
зазначений у специфікації № 1 до
договору від 22.01.2013р., за видатковою
накладною № РН-190 від 31.05.2013р. на суму
404000 грн.

На виконання умов договору № 02/04-ЗЧ від
02.04.2013р. позивачем поставлено
відповідачу товар за видатковими
накладними: № РН-122 від 13.05.2013р. на суму
80500 грн, № РН-193 від 17.06.2013р. на суму 26141
грн, № РН-196 від 17.06.2013р. на суму 11592,30 грн,
№ РН-202 від 19.06.2013р. на суму 285,70 грн, №
РН-220 від 01.07.2013р. на суму 6413,40 грн, № РН-252
від 16.07.2013р. на суму 6753,60 грн, № РН-327 від
02.09.2013р. на суму 9994,10 грн, № РН-351 від
11.09.2013р. на суму 7536,74 грн.

При цьому частину отриманого за
договором № 02/04-ЗЧ товару вартістю 5572,90
грн відповідачем було повернуто
позивачу.

Пунктом 3.4. договору № 22/02/13-Кубань від
22.02.2013р. сторони обумовили, що строк
оплати вартості продукції, поставленої
за договором, становить 6 місяців з дати
відвантаження (підписання видаткової
накладної), але зазначені умови
договору відповідачем не виконані, у
зв'язку з чим за обліковими даними
позивача основна заборгованість
останнього за даним договором складає
404000 грн, що ТОВ "Новокиївка" не
заперечується.

Пунктом 4.1. договору № 02/04-ЗЧ від 02.04.2013р.
сторони обумовили, що вартість товару
сплачується не пізніше 30 календарних
днів з дати відвантаження товару
відповідно до виставлених
рахунків-фактур, проте зазначені умови
договору відповідачем також не
виконані, зв'язку з чим за обліковими
даними позивача основна
заборгованість останнього за даним
договором складає 143643,94 грн, що ТОВ
"Новокиївка" не заперечується.

Аналіз правовідносин, які існували між
сторонами свідчить, що за своєю
юридичною природою між ними укладено
договори поставки за якими, відповідно
до приписів статті 712 Цивільного
кодексу України, продавець
(постачальник) зобов'язується передати
у встановлений строк товар у власність
покупця, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього
певну грошову суму.

Відповідно до частини 7 статті 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від виконання
умов договору не допускається, а тому
несплата відповідачем заборгованості
є порушенням господарських зобов'язань
за вказаними договорами, у зв'язку з чим
позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Через несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором № 22/02/13-Кубань
від 22.02.2013р. позивачем нараховані
відповідачу 7194,52 грн пені за період з
02.12.2013р. по 20.01.2014р., 808 грн інфляційних та
1660,27 грн річних; через несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором №
02/04-ЗЧ від 02.04.2013р. позивачем нараховані
відповідачу 511,61 грн пені за період з
01.01.2014р. по 20.01.2014р., 287,29 грн інфляційних
та 236,13 грн річних, у зв'язку з чим,
вирішуючи спір щодо правомірності
нарахування цих сум, суд зазначає
наступне.

Правові наслідки порушення юридичними
і фізичними особами своїх грошових
зобов'язань передбачені приписами
статей 534, 549-552, 611, 625 ЦК України, а також
статтями 229-234 ГК України.

З урахуванням приписів частини другої
статті 625 ЦК України правовими
наслідками порушення грошового
зобов'язання є обов'язок боржника
сплатити суму боргу з урахуванням
індексу інфляції за весь час
прострочення та три проценти річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
законом або договором.

За статтею 230 ГК України неустойкою є
грошова сума, яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 4.4. договору №
22/02/13-Кубань від 22.02.2013р. та пункту 4.1.
договору № 02/04-ЗЧ від 02.04.2013р. в разі
порушення строків розрахунків
відповідач повинен сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

Згідно з наведеним вище, перевіривши
розрахунок інфляційних, річних та пені,
що заявлені позивачем до стягнення, суд
зазначає, що позовні вимоги в цій
частині також є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Судовий збір у розмірі 11166,84 грн,
відповідно до приписів статті 49 ГПК
України, покладається на відповідача.

На підставі вказаних правових норм і
керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новокиївка" (адреса:
Херсонська обл., Каланчацький р-н, с.
Новокиївка, вул. Леніна, 27; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківська
агропромислова спілка" (адреса: м.
Харків, Червоношкільна набережна, 16;
):

- заборгованість за договором №
22/02/13-Кубань від 22.02.2013р., а саме 404000 грн
основної заборгованості, 7194,52 грн пені,
808 грн інфляційних та 1660,27 грн річних;

- заборгованість за договором № 02/04-ЗЧ
від 02.04.2013р., а саме 143643,94 грн основної
заборгованості, 511,61 грн пені, 287,29 грн
інфляційних та 236,13 грн річних.

- 11166,84 грн компенсації по сплаті
судового збору.

Повне
рішення складено 25.02.2014р.

Суддя
М.К. Закурін