РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

27 лютого 2014 року
Справа № 17/114

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій
В.А.

судді
Мамченко Ю.А. ,

судді Дужич
С.П.

при секретарі судового засідання
Баклан Н.С.,

за участю представників:

ДВС - Матвійчук Ірина Олександрівна
(довіреність №3040 від 26.02.2014 р.)

Позивача - Кітовський Віталій
Леонідович (договір про надання
юридичної допомоги від 24.01.2013 р.)

Відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з додатковою
відповідальністю "Рівнефармація" на
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 21.01.14 р. у
справі № 17/114

за позовом Бровченко Лілії Антонівни
(м. Рівне)

до товариства з додатковою
відповідальністю "Рівнефармація" (м.
Рівне)

про зобов'язання провести оцінку та
здійснити викуп 9050 простих іменних
акцій ВАТ "Рівнефармація" (скарга на дії
ДВС)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 13.10.2010р. у
справі №17/114 частково задоволено позов
Бровченко Лілії Антонівни до
відкритого акціонерного товариства
"Рівнефармація" (правонаступником
якого є товариство з додатковою
відповідальністю "Рівнефармація")
зобов'язано провести незалежну оцінку
ринкової вартості простих іменних
акцій відповідача на протязі десяти
днів, з дня набрання даним рішенням
законної сили.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 27.12.2010р. у
справі №17/117 рішення господарського
суду Рівненської області від 13.10.2010р.
залишено без змін.

26.05.2011р. господарським судом
Рівненської області видано наказ про
примусове виконання рішення суду від
13.10.2010 р.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 05.03.2012 р.
відновлено пропущений строк для
пред'явлення наказу до виконання.

10.12.2013р. товариство з додатковою
відповідальністю "Рівнефармація"
звернулося до господарського суду
Рівненської області зі скаргою на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції, в якій зокрема просить суд
визнати дії державного виконавця
Матвійчук І.О. по відкриттю виконавчого
провадження №41066122 неправомірними та
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 04.12.2013 р.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 21.01.2014 р. у
справі №17/114 (суддя Качур А.М.) у
задоволенні скарги на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції за позовом
Бровченко Лілії Антонівни до
товариства з додатковою
відповідальністю "Рівнефармація" про
зобов'язання провести оцінку та
здійснити викуп 9050 простих іменних
акцій ВАТ "Рівнефармація" - відмовлено
(арк.справи 32-35).

Товариство з додатковою
відповідальністю "Рівнефармація", не
погоджуючись з даною ухвалою,
звернулося з апеляційною скаргою до
Рівненського апеляційного
господарського суду.

В скарзі зазначає, що згідно рішення
господарського суду Рівненської
області від 13.10.2010р. у справі №17/114 не
вбачається жодного зобов'язання ВАТ
«Рівнефармація» щодо вчинення певних
дій, натомість у резолютивній частині
рішення міститься звернення до ВАТ
«Рівнефармація» щодо проведення
незалежної оцінки ринкової вартості
простих іменних акцій ВАТ
«Рівнефармація».

Зазначає, що ТДВ «Рівнефармація», як
правонаступник ВАТ «Рівнефармація», не
має законних підстав, передбачених
Законом України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні», на здійснення
незалежної оцінки риночної вартості
простих іменних акцій ВАТ
«Рівнефармація», що виключає
здійснення виконавчого провадження.

Також стверджує, що здійснення
незалежної оцінки ринкової вартості
простих іменних акцій ВАТ
«Рівнефармація» неможливе у зв'язку з
відсутністю майна (простих іменних
акцій ВАТ «Рівнефармація»), ринкову
вартість якого необхідно здійснити, а у
відкритті виконавчого провадження
слід відмовити на підставі п.8 ч.1 ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження».

На підставі викладеного просить
скасувати ухвалу та прийняти нове
рішення, яким задоволити скаргу
товариства з додатковою
відповідальністю "Рівнефармація" на
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 04.12.2013р.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду 17.02.2014р. апеляційну
скаргу прийнято до провадження, справу
призначено до слухання (арк.справи 39).

Представник відділу державної
виконавчої служби подав у судовому
засіданні апеляційної інстанції
27.03.2014р. письмові заперечення на
апеляційну скаргу. В запереченнях
зазначає, що стягувачем дотримано усіх
вимог ст.ст.17-19, 25 Закону України «Про
виконавче провадження», а тому, 04.12.2013р.
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню наказу №17/114
від 26.05.2011р. господарського суду
Рівненської області.

Просить відмовити в задоволенні
апеляційної скарги ТДВ
«Рівнефармація» та залишити ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 21.01.2014р. у справі №17/114 без
змін.

В судове засідання представник
Бровченко Л.А. подав письмовий відзив
на апеляційну скаргу, в якому заперечує
проти доводів скаржника. Зазначає, що в
рішенні господарського суду
Рівненської області від 13.10.2010р. у
справі №17/114 чітко передбачено
обов'язок ВАТ «Рівнефармація» провести
незалежну оцінку ринкової вартості
простих іменних акцій ВАТ
«Рівнефармація».

Вважає, що скасування реєстрації
випуску акцій не є перешкодою для
проведення оцінки вартості акцій
підприємства на певну дату.

Стверджує, що державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
наказу №17/114 від 26.05.2011р. господарського
суду Рівненської області відповідно
ст.19 Закону України «Про виконавче
провадження».

На підставі викладеного просить
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги ТДВ «Рівнефармація» та залишити
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 21.01.2014р. у
справі №17/114 без змін.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 27.02.2014р. представник позивача
заперечив проти доводів та вимог
апеляційної скарги, з підстав
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу. Просить суд дану ухвалу
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Представник ДВС заперечив проти
доводів апеляційної скарги з підстав
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу. Просить суд дану ухвалу
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Відповідач не забезпечив явку свого
представника в судове засідання,
причини неявки суду не повідомив, хоч
про час та місце розгляду скарги був
повідомлений у встановленому порядку
(арк.справи 53).

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції, ст. 102 ГПК України про строки
розгляду апеляційної скарги та той
факт, що неявка в засідання суду
представників сторін, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
перегляду оскарженого рішення, судова
колегія визнала за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
відзивів, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд прийшов
до висновку про наступне:

Як свідчать матеріали справи, 03.12.2013р.
представником позивача пред'явлено до
відділу ДВС Рівненського міського
управління юстиції на виконання наказ
господарського суду Рівненської
області №17/114 від 26.05.2011р.

04.12.2013р. державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню вказаного
наказу №17/114 від 26.05.2011р.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.116 ГПК України,
виконання рішень господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.19
Закону).

Як встановлено ч.1 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Вичерпний перелік обставин при
наявності яких державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження передбачено статтею 26
зазначеного Закону.

Згідно п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Як вірно було зазначено судом першої
інстанції, застосування положень п.8 ч.1
ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження» щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження можливе за
наявності певних обставин, що прямо
передбачені нормами законодавства,
однак, скаржником не було зазначено, а в
матеріалах справи відсутні обставини,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Скаржник також посилається на
відсутність зобов'язання (примусу) до
виконання у резолютивній частині
рішення суду від 13.10.2010р. виключає
здійснення виконавчого провадження.

Згідно ст.45 ГПК України, господарські
суди здійснюють правосуддя шляхом
прийняття обов'язкових до виконання на
усій території України рішень, ухвал,
постанов. Рішення і постанови
господарських судів приймаються
іменем України. Невиконання вимог
рішень, ухвал, постанов господарських
судів тягне відповідальність,
встановлену цим Кодексом та іншими
законами України. Усі судові рішення
викладаються у письмовій формі.

Відповідно до ст.115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом (ч.2 ст.13 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів").

Відповідно до п.5 ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Обов'язковість рішень суду відноситься
до основних засад судочинства (п.9 ч.3
ст.129 Конституції).

Як вірно було зазначено судом першої
інстанції, скаржником не наведено
жодних доказів наявності обставин
неможливості здійснення виконавчого
провадження відповідно до Закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком господарського суду про
відповідність вимогам Закону України
"Про виконавче провадження" постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження від 04.12.2013р.

Крім цього слід зазначити, що з метою
усунення неясності рішення суду,
сторони мають право на звернення до
суду у порядку статті 89 ГПК України
щодо роз'яснення судового рішення.

Статтею 34 Закону України "Про виконавче
провадження", у разі якщо викладена у
виконавчому документі резолютивна
частина рішення є незрозумілою,
державний виконавець або сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення. У
разі якщо зміст виконавчого документа
є незрозумілим, державний виконавець
або сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до органу
(посадової особи), який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення змісту цього документа.

На підставі зазначених норм, ухвалою
господарського суду Рівненської
області від 21.11.2013р. роз'яснено
Бровченко Лілії Антонівні, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 13.10.2010 р. у справі №17/114
ухвалено на користь позивача Бровченко
Лілії Антонівни, яка проживає: 33018, м.
Рівне, вул.Курчатова, 2, кв. 36;
ідентифікаційний номер , яка є
також стягувачем за наказом
господарського суду Рівненської
області №17/114 від 26.05.2011р. та має
відповідні права, надані стягувачу
Законом України "Про виконавче
провадження". Роз'яснено Бровченко Л.А.,
що відмова ВАТ "Рівнефармація" від
добровільного проведення незалежної
оцінки ринкової вартості простих
іменних акцій ВАТ "Рівнефармація"
протягом десяти днів з дня набрання
даним рішенням законної сили не
звільняє в подальшому відповідача від
такого обов'язку та не є перешкодою у
виконанні рішення суду у порядку
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника зазначені в
апеляційній скарзі, апеляційним судом
не визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст.ст.104, 106
Господарського процесуального кодексу
України для скасування чи зміни
оскаржуваної ухвали, тому суд
апеляційної інстанції вважає, що
ухвалу місцевого господарського суду
винесено у відповідності до норм
процесуального права і її слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю
"Рівнефармація" на ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 21.01.14 р. у справі № 17/114-
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Саврій В.А.

Суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Дужич С.П.