ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р.
Справа № 926/354/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючий суддя
Желік М.Б.

Суддів
Костів Т.С.

Кузь В.Л.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001", м.
Чернівці, вул. Миколаївська, 36-Б (вх. №
01-05/56/14 від 08.01.2014 року)

на рішення Господарського суду
Чернівецької області

від 12.12.2013 року у справі № 926/354/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001", м.
Чернівці

до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Енергобанк" в
особі відділення № 1 в м. Чернівці, м.
Чернівці

про визнання недійсним договору
іпотеки

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Ткач Ф.Г. - представник
за довіреністю.

Стороні роз'яснено її права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

12.12.2013 року господарським судом
Чернівецької області винесено рішення
у справі № 926/354/13 (суддя О.В. Гончарук) за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001" до
відповідача Публічного акціонерного
товариства "Енергобанк" в особі
відділення № 1 в м. Чернівці про
визнання недійсним договору іпотеки,
відповідно до якого в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001"
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Господарського суду Чернівецької
області від 12.12.2013 року у справі № 926/354/13
та прийняти нове рішення, яким визнати
недійсним з моменту вчинення п. 4
договору іпотеки № 11-08/КЮ.

Згідно автоматизованого розподілу
справ КП "Документообіг господарських
судів", 08.01.2014 року справу за № 926/354/13
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Желіку М.Б. Розпорядженням
голови Львівського апеляційного
господарського суду від 10.01.2014 року у
склад колегії для розгляду справи №
926/354/13 введено суддів Костів Т.С. та Кузя
В.Л.

10.01.2014 року ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду
матеріали апеляційної скарги визнано
достатніми для прийняття її до
провадження, зобов'язано скаржника
надати суду докази сплати судового
збору, розгляд справи призначено на
29.01.2014 року.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 року
розгляд апеляційної скарги
відкладався з підстав зазначених у ній.

23.01.2014 року через канцелярію
Львівського апеляційного
господарського суду від представника
Публічного акціонерного товариства
"Енергобанк" надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому зазначено,
що при укладенні іпотечного договору
директор товариства діяв у межах
повноважень наданих статутом, окрім
того отримав попереднє погодження
загальних зборів учасників на його
укладення. За таких обставин, вважає, що
підстави для визнання п. 4 договору
недійсним відсутні, у зв'язку з чим
просить залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

У судовому засіданні 12.02.2014 року
відповідач надав пояснення по суті
апеляційної скарги аналогічні
викладеним у відзиві та просив суд
врахувати їх при винесенні постанови.
Інші сторони участі уповноважених
представників не забезпечили, причин
неявки суду не повідомили, хоча були
належним чином повідомлені про час та
місце слухання справи.

Натомість 11.02.2014 року від директора ТОВ
"Будмонтаж - 2001" надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
перебуванням уповноваженого
представника у відпустці.

Колегія суддів розглянувши подане
клопотання відмовляє у його
задоволенні зважаючи на те, що
відкладення розгляду справи за
обставин, визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК
України, є обов'язком лише за умови
неможливості вирішення спору в даному
судовому засіданні, окрім того за
клопотанням скаржника ухвалою
Львівського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 року
розгляд апеляційної скарги
відкладався.

Додатково звертає увагу на те, що
господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами.

Iз врахуванням положень ст. 102
Господарського процесуального кодексу
України щодо строків розгляду
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за можливе здійснити розгляд
справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, колегія суддів дійшла до
висновку, що рішення Господарського
суду Чернівецької області від 12.12.2013
року у справі № 926/354/13 слід залишити без
змін, а вимоги апеляційної скарги без
задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Як вбачається із матеріалів справи,
22.02.2008 року між Акціонерним Банком
"Енергобанк" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001"
укладено договір про відкриття
кредитної лінії № 11-08/КЮ, відповідно до
якого банк відкриває позичальнику
ліміт відновлюваної відкличної
кредитної лінії в сумі 6 000 000,00 грн.
(шість мільйонів) на строк з 22.02.2008 року
по 21.02.2011 року для оплати товарів, робіт
та послуг пов'язаних з будівництвом 9-ти
поверхового 104-ох квартирного
житлового будинку за адресою м.
Чернівці, вул. Герцена, 2-А.

Між Акціонерним Банком "Енергобанк" та
Приватним підприємством "УВІК"
укладено договір про відкриття
кредитної лінії № 10-08/КЮ, відповідно до
якого банк відкриває позичальнику
ліміт відновлюваної відкличної
кредитної лінії в сумі 2 000 000,00 грн. (два
мільйони) на строк з 22.02.2008 року по 21.02.2011
року для оплати будматеріалів, товарів,
робіт та послуг.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаними договорами 30.03.2011 року між
Публічним акціонерним банком
"Енергобанк" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001"
укладено договір іпотеки № 11-08/КЮ,
згідно умов якого договір іпотеки
забезпечує вимоги іпотекодержателя, що
випливають із кредитних договорів в
повному обсязі, включаючи сплату
процентів, неустойки, основної суми
боргу та будь-якого збільшення цієї
суми, що передбачене основним
зобов'язанням. Договір посвідчений
приватним нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу
Чернівецької області Хоменко М.О., та
зареєстрований в реєстрі за № 2089.

Згідно п. 1.2. договору для забезпечення
своєчасного виконання основного
зобов'язання, у тому числі по сплаті
всіх сум по основному зобов'язанню,
відшкодування збитків, завданих
прострочкою виконання, сплаті пені,
будь-яких інших платежів,
іпотекодавець, згідно протоколу
загальних зборів учасників
(засновників) Товариствa з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001" від
16.02.2011 року, передає іпотекодержателю
на умовах, передбачених цим договором в
іпотеку майнові права на об'єкт
незавершеного будівництва, а саме -
майнові права на 4 (чотири) нежитлові
приміщення (офіси) другої черги
будівництва в секції 3 та 4, які
знаходяться по вул. Герцена, 2а в місті
Чернівцях загальною вартістю 7 900 000,00
грн., загальною площею 1127,29 кв м., що
включають:

- нежиле приміщення першого
поверху, загальною площею 298,9 кв.м.
(секція № 3);

- нежиле приміщення цокольного
поверху, загальною площею 294,14 кв.м.
(секція № 3);

- нежиле приміщення першого
поверху, загальною площею 275,22 кв.м.
(секція №4);

- нежиле приміщення цокольного
поверху, загальною площею 259,03 кв.м.
(секція № 4).

Порядок звернення стягнення на предмет
іпотеки визначено сторонами у розділі 4
Договору. Так, п. 4.4.1. Договору
передбачено, що у випадку невиконання
іпотекодавцем письмової вимоги
іпотекодержателя про усунення
порушених зобов'язань за цим Договором
у встановлений іпотекодержателем
строк, такі вимоги іпотекодержателя
задовольняються за рахунок предмета
іпотеки. Це застереження згідно із
Законом України "Про іпотеку"
вважається Договором про задоволення
вимог іпотекодержателя, який є
правовою підставою для реєстрації
права власності іпотекодержателя на
предмет іпотеки на підставі цього
договору, який в цьому випадку є
правовстановлюючим документом та
передбачає передачу іпотекодержателю
права власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання основного
зобов'язання в порядку, встановленому
ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Окрім того, сторони погодили право
іпотекодержателя від свого імені
продати предмет іпотеки будь-які особі
на підставі договору купівлі-продажу у
порядку, встановленому статтею 38
Закону України "Про іпотеку".

Так, позивач звернувся до суду з
вимогою визнати недійсним п. 4 Договору
іпотеки, оскільки вважав, що вищий
орган управління товариства не надав
згоди на включення до договору іпотеки
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом оформлення
права власності, у зв'язку з чим позивач
вважає, що підписання договору особою
без відповідних повноважень може бути
підставою для визнання угоди
недійсною.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання правочину
недійсним.

Оцінивши докази наявні в матеріалах
справи колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК
України, однією із підстав виникнення
зобов'язань є, зокрема, договори та інші
правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною першою статті 215 Цивільного
кодексу України передбачено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
визначено загальні вимоги, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину, а саме: 1) зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства; 2)
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; 3) волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; 4)
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; 5) правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
6) правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Статутом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001"
затвердженого рішенням зборів
учасників товариства від 22.12.2006 року та
зареєстрованого виконкомом
Чернівецької міської ради передбачено,
що до виключної компетенції загальних
зборів учасників відносяться надання
згоди директору на списання майна,
укладення угод на суму, що перевищують
40 000,00 грн., угод по відчуженню (продаж,
дарування, міна, оренда, застава і т.і.)
та придбанню (купівля, міна, оренда,
лізинг тощо) основних засобів, цінних
паперів, інтелектуальної власності та
корпоративних прав, надання та
отримання благодійної допомоги, позик,
гарантій (поручительств), безоплатних
послуг.

Згідно п. 9.12, 9.13 Статуту виконавчим
органом товариства, що здійснює
поточне керівництво діяльністю
товариства є директор, який діє без
доручення від імені товариства,
представляє його в державних органах,
вітчизняних та іноземних товариствах,
установах, судах, з усіма правами, що
надаються законом позивачу,
відповідачу та третій особі, укладає
від імені товариства всі види угод,
крім тих, що потребують надання
попередньої згоди загальними зборами
учасників.

16.02.2011 року зборами учасників
(засновників) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001"
прийнято рішення, яке оформлено
протоколом, зокрема, про передачу в
іпотеку, в якості забезпечення по
поверненню на користь ПАТ "Енергобанк"
кредиту ТОВ "Будмонтаж - 2001" згідно
кредитного договору № 11-08/КЮ від 22.02.2008
року та кредиту ПП "УВTК" згідно
кредитного договору № 10-08/КЮ від 22.02.2008
року майнових прав на об'єкт
незавершеного будівництва, а саме -
майнових прав на нежитлові приміщення
(офіси) в кількості 4 (чотирьох) штук
загальною площею 1127,29 кв м., другої
черги будівництва 128-ми квартирного
житлового будинку, що будується за
адресою вул. Герцена, 2а в місті
Чернівцях; та доручено директору ТОВ
"Будмонтаж - 2001" Дембіцькому Володимиру
Ростиславовичу підписати відповідні
зміни до кредитного договору, договору
застави (іпотеки) та інші пов'язані з
вищезазначеними документами.

Відповідно до довідки АА № 161154 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
керівником ТОВ "Будмонтаж - 2001" є
Дембіцький Володимир Ростиславович.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
протоколом зборів учасників
(засновників) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001"
прийнято рішення про внесення змін до
договору іпотеки від 30.03.2011 року, що
пов'язано із внесенням змін до
кредитних договорів та уповноважено
директора товариства на підписання
відповідних змін, що свідчить про
прийняття договору іпотеки до
виконання.

Згідно ст. 18 Закону України "Про
іпотеку" іпотечний договір укладається
між одним або декількома
іпотекодавцями та іпотекодержателем у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Іпотечний
договір повинен містити такі істотні
умови: для іпотекодавця та
іпотекодержателя - юридичних осіб
відомості про найменування,
місцезнаходження та ідентифікаційний
код в Єдиному державному реєстрі
юридичних та фізичних осіб -
підприємців; зміст та розмір основного
зобов'язання, строк і порядок його
виконання та/або посилання на правочин,
у якому встановлено основне
зобов'язання; опис предмета іпотеки,
достатній для його ідентифікації,
та/або його реєстраційні дані, у тому
числі кадастровий номер.

Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього (ст. 101
ГПК України). Скаржник додаткових
доказів до суду апеляційної інстанції
не подав.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що директор
товариства укладаючи оскаржуваний
договір діяв у межах прав та обов'язків
наданих йому статутом товариства,
укладення договору іпотеки та внесення
змін до нього погоджено загальними
зборами учасників товариства, а сам
договір містить усі істотні умови
договору, тому згідно положень ст. ст.
203, 215 ЦК України підстави для визнання
його недійсним відсутні.

Окрім того, вважає за необхідне
зазначити, що саме лише порушення
обов'язку щодо не перевищення
повноважень особою, яка підписує
договір не є підставою для визнання
недійсними правочинів, вчиненими цими
органами (особами) від імені юридичної
особи з третіми особами, оскільки у
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи всіма обставинами не могла не
знати про такі обмеження.

Оскільки доводи, викладені в
апеляційній скарзі спростовуються
висновками суду апеляційної інстанції
колегія суддів визнає їх не належною
підставою для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення, що передбачені
у ст. 104 Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги
додаються докази сплати судового збору
і надсилання копії скарги іншій
стороні у справі.

У зв'язку з неподанням скаржником
доказів сплати судового збору за
подання апеляційної скарги ухвалою
Львівського апеляційного
господарського суду від 10.01.2014 року
сплату судового збору було
відстрочено. Станом на час винесення
постанови доказів сплати судового
збору скаржником не надано.

У разі, коли господарським судом
скаржнику відстрочено сплату судового
збору, який з тих чи інших причин до
прийняття рішення його не сплатив,
стягнення суми судового збору у зв'язку
з відмовою у задоволенні апеляційної
скарги здійснюється безпосередньо в
дохід державного бюджету України.
Відтак, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність стягнення з
скаржника за результатами розгляду
апеляційної скарги судового збору в
дохід державного бюджету України.

На підставі наведеного та відповідно
до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105, ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001", м.
Чернівці, вул. Миколаївська, 36-Б (вх. №
01-05/56/14 від 08.01.2014 року) відмовити.

2. Рішення Господарського суду
Чернівецької області від 12.12.2013 року у
справі № 926/354/13 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будмонтаж - 2001" (м.
Чернівці, вул. Миколаївська, 36-Б,
ідентифікаційний код 31621021) 573,5 грн.
судового збору в дохід спеціального
фонду Державного бюджету України за
перегляд судового рішення щодо
немайнових вимог в апеляційному
порядку (Банк ГУДКСУ у Львівській
області, МФО 825014, отримувач УДКСУ у
Личаківському районі м. Львова, , рахунок 2006).

4. На виконання даної постанови
Господарському суду Чернівецької
області видати відповідний наказ

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 17.02.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Костів Т.С.

суддя
Кузь В.Л.