донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

25.02.2014р. справа №905/7235/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівЛомовцевої Н.В.
Принцевської Н.М., Скакуна О.А.при
секретарі судового засідання
Прилуцьких М.І.за участю представників
сторін: від позивача: не прибуввід
відповідача:не прибуврозглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргуПублічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь» м.Краматорськ
Донецької області на рішення
господарського суд Донецької області
від24.12.2013р.по справі№905/7235/13 (суддя
Огороднік Д.М.)за позовом:Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь» м.Краматорськ
Донецької областідо
відповідача:Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробнича
фірма «Укртехелектро ЛТД», м. Харків
провизнання недійсним договору
поставки (купівлі-продажу) від 23.04.2012р.
№15/620

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Енергомашспецсталь», м. Краматорськ
Донецької області звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробнича
фірма «Укртехелектро ЛТД», м. Харків
про визнання недійсним договору
поставки (купівлі-продажу) від 23.04.2012р.
№15/620.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 24.12.2013р. у справі
№905/7235/13 у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Позивач, не погодившись з прийнятим
судовим рішенням, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити в
повному обсязі з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач зазначає, що суд першої
інстанції не дав належної оцінки тому,
що при укладенні договору поставки
(купівлі-продажу) від 23.04.2012р. №15/620
сторонами не узгоджені істотні умови
щодо предмету договору та якості
поставленого товару, оскільки
відповідачем не передано позивачу
сертифікат якості продукції.

Позивач у судове засідання не з'явився.

Відповідач у судове засідання не
прибув, відзив не надав.

Судова колегія вважає можливим
здійснити розгляд справи у відсутність
представників сторін за наявними
матеріалами справи, оскільки сторони
були повідомлені про день та час
судового засідання належним чином
відповідно до вимог Господарського
процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі встановлених фактичних
обставин, переглядає матеріали
господарської справи та викладені в
скарзі доводи щодо застосування судом
при розгляді норм матеріального та
процесуального права, що мають
значення для справи. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції встановила.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно вимог ст. 638 Цивільного кодексу
України, договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди. Зазначені норми кореспондуються
з приписами ст.180 Господарського
кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Статтею ст. 181 Господарського кодексу
України визначено, що господарський
договір за загальними правилами
викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.04.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничою
фірмою "Укртехелектро ЛТД", як
постачальником (відповідач) та
Публічним акціонерним товариством
"Енергомашспецсталь", як покупцем
(позивач) укладено договір поставки
(купівлі-продажу) №15/620 (далі - договір).

Згідно з умовами договору постачальник
зобов'язався передати в погоджений
строк продукцію у власність покупцеві,
а покупець зобов'язався прийняти та
оплатити продукцію.

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку
та на умовах, визначених даним
договором, постачальник передає у
власність покупцю, а покупець приймає
та оплачує товар (продукцію), загальна
кількість, одиниця виміру, ціна за
одиницю виміру та загальна ціна,
виробник якого визначені сторонами у
специфікаціях, які є невід'ємними
частинами даного договору.

Згідно з п. 2.1., п. 2.2 договору ціна
продукції вказується в специфікаціях,
які є невід'ємними частинами даного
договору, орієнтовна сума договору на
момент укладення складає 20000000(двадцять
млн. гривень) 00коп.; загальна сума
договору є величиною змінною та
складається із суми усіх специфікацій,
оформлених відповідно до цього
договору.

Відповідно до п. 5.1 договору погоджені
умови щодо строків поставки товару, які
передбачаються в специфікаціях.

Умовами передачі товару, що
встановлені в 6 розділі договору, на
постачальника покладені зобов'язання
щодо передачі покупцю одночасно з
продукцією наступних документів:
а)рахунок; б)сертифікат якості (паспорт,
технічний паспорт, сертифікат
відповідності); в)накладну (в накладній
обов'язково посилання на одержувача
продукції); в)податкову накладну.

Іншими умовами договору передбачені
упаковка та маркування продукції
(розділ 7), гарантії (розділ 4), приймання
продукції (розділ 8); умови оплати
(розділ 9), відповідальність сторін
(розділ 10), форс-мажор (розділ 11);
вирішення спорів (розділ 12).

Пунктом 13.2 договору визначено, що строк
дії договору до 31.12.2012.

23.04.2012 між сторонами погоджено та
підписано специфікацію №1 до договору,
відповідно до якої сторони узгодили
найменування товару, код УКТ ВЕД,
кількість одиниць, одиницю виміру,
ціну; умови поставки; строк поставки;
умови оплати; виробника; дату
виготовлення.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірний договір є договором поставки
(купівлі-продажу), що підпадає під
правове регулювання норм глави 54
Цивільного кодексу України та статей
264-271 Господарського кодексу України.
Істотними умовами договору поставки,
зокрема, є предмет, ціна, строк дії
договору, умови поставки, термін її
здійснення, якісні показники та
кількість товару, що постачається.

Відповідно до частини 3 статті 264
Господарського кодексу України,
основні вимоги щодо укладення та
виконання договорів поставки
встановлюються цим Кодексом, іншими
законодавчими актами.

Позивач звертаючись з позовом до
господарського суду просив визнати
недійсним вищезазначений договір,
посилаючись на те, що сторонами не
узгоджені такі істотні умови як
предмет договору та якість
поставленого товару, внаслідок
ненадання відповідачем сертифікату
якості продукції.

Рішенням місцевого господарського у
задоволенні позову відмовлено. Рішення
обґрунтоване тим, що позивачем не
наведено суду жодних правових підстав
щодо невідповідності укладеного
договору вимогам чинного
законодавства, що мало б наслідком його
недійсність та не представлено доказів
в обґрунтування позовних вимог.
Наявність будь-яких обставин, які б
свідчили про невідповідність спірного
договору вимогам закону, позивачем не
вказано, та судом не встановлено.

Судова колегія погоджується з такими
висновками господарського суду з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони погодили
умови про предмет спірного договору у
п.1,1, п. 1.2, п. 1.3 договору, у специфікації
№1; кількість, асортимент, вимоги до
якості кожної конкретної партії
продукції сторони погодили у
специфікації до договору №1 у п.8.2
договору сторони погодили вимоги щодо
прийняття товару по якості та у п. 3.1, п.
3.2 договору умови про якість продукції.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору поставки,
договір відповідає загальним вимогам,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного
Кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу, зокрема:
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України
зазначено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

За приписами статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Безпідставними та недоведеними є
посилання скаржника на той факт, що
сторонами не узгоджено у договорі
умови якості товару, з огляду на
наступне.

Пунктом 3.1 договору сторонами
передбачено, що якість, комплектація,
упаковка, та маркування повинні
відповідати вимогам, відповідним
сертифікатам виробника, діючим
стандартам (ТУ, ДОСТ, технічної
документації) для даного виду товару
(продукції), а також спеціальним
технічним вимогам, якщо такі
встановлені згодою сторін,
відображених у специфікаціях.

Гарантії відповідності товару
(продукції) вимогам п. 3.1
підтверджується сертифікатом або
паспортом якості постачальника або
виробника (уразі, якщо постачальник не
є виробником), які направляються
покупцю при кожній поставці (п.3.2
договору).

Пунктом 3.3 договору визначено, що у
разі, якщо продукція поставляється по
ТУ, то постачальник при поставці надає
ПАТ «Енергомашспецсталь» копію діючих
(актуалізованих) ТУ на продукцію для
приймання цієї продукції при вхідному
контролі. Під час внесення змін в ТУ у
період дії договору постачальник
зобов'язан також надати дані зміни. У
разі ненадання зазначених ТУ
постачальник сплачує покупцю за кожен
день прострочки надання пені у розмірі
0,1% вартості продукції, яка поставлена
без ТУ.

Крім того, слід зазначити, що позивачем
до матеріалів справи не надано жодних
доказів звернення до відповідача з
вимогою поставити товар іншої якості,
іншого найменування, асортименту,
кількості ніж був поставлений, про
відмову від прийняття товару, про
повернення товару у зв'язку з його
поставкою неналежної якості та не у тій
кількості тощо.

Навпаки матеріали справи свідчать про
прийняття позивачем продукції на
виконання умов договору №15/620
відповідно до наданих відповідачем
рахунків-фактур, видаткових накладних,
податкових накладних сертифікатів
відповідності, довіреностей на
отримання товарно-матеріальних
цінностей.

Апелянт, обґрунтовуючи свої вимоги про
визнання недійсним договору,
посилається на ненадання відповідачем
сертифікату якості.

Проте, згідно із статтею 666 Цивільного
кодексу України якщо приналежності
товару або документи що стосуються
товару не передані продавцем у
встановлений строк, покупець має право
відмовитися від договору
купівлі-продажу та повернути товар
продавцеві.

Тобто, невиконання або неналежне
виконання однією із сторін договору не
тягне за собою правових наслідків у
вигляді визнання його недійсним.

Враховуючи, що позивач не довів, що
ненадання сертифікату якості товару в
ході виконання договору є підставою
для визнання правочину недійсним
апеляційний господарський суд вважає,
що судом першої інстанції повно,
всебічно і об'єктивно з'ясовано
обставини справи, винесено рішення у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права, тому апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення господарського суду Донецької
області від 24.12.2013р. у справі №905/7235/13
підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків викладених у
рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на заявника.

Керуючись статями 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Енергомашспецсталь» м.Краматорськ
Донецької області на рішення
господарського суду Донецької області
від 24.12.2013р. у справі №905/7235/13 залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької
області від 24.12.2013р. у справі №905/7235/13 -
залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

Головуючий
Н.В. Ломовцева

Судді:
Н.М. Принцевська

О.А. Скакун

Надруковано 5 прим.:

1. Позивачу;

2. Відповідачу;

3. У справу;

4. ДАГС;

5. ГСДО