ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.Справа №
12/17-3192-2011Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Бєляновського В.В., Мишкіної
М.А.,

при секретарі судового засідання
Бєлянкіній Г.Є.,

за участю представників сторін:

від ТОВ СП „НІБУЛОН"- Холод О.В. - за
довіреністю,

від ДПВШ „Устьдунайводшлях" - не
з'явився,

від ВПВР УДВС ГУЮ в Одеській області -
не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідністю
„Сільськогосподарське підприємство
„НІБУЛОН"

на ухвалу господарського суду Одеської
області від 13 січня 2014 року про
залишення без розгляду скарги ТОВ „СП
„НІБУЛОН" на дії та бездіяльність
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК
України

у справі №12/17-3192-2011

за позовом Товариства з обмеженою
відповідністю „Сільськогосподарське
підприємство „НІБУЛОН"

до Державного підприємства водних
шляхів „Устьдунайводшлях"

про стягнення 88069,14 грн.,

за участю Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області

встановив:

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 13 січня 2014 року
(суддя Цісельський О.В.) залишено без
розгляду скаргу товариства з обмеженою
відповідністю „Сільськогосподарське
підприємство „НІБУЛОН" на дії та
бездіяльність відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
в порядку ст.121-2 ГПК України.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована наступним.

Господарський суд, розглянувши
клопотання про поновлення строку для
подання скарги, дійшов висновку, що
клопотання не підлягає задоволенню, з
огляду на таке.

Із поштового штемпеля на конверті
вбачається, що постанову державного
виконавця позивачем (скаржником)
отримано 18.10.2013р., тобто, скаржник мав
звернутися до суду із скаргою в строк
не пізніше 29.10.2013р.

Скаржник звернувся до суду із
відповідною скаргою 31.10.2013р.

Прострочення цього строку відбулось
саме з вини ТОВ „СП „НІБУЛОН", який,
неправомірно, як було встановлено
ухвалою суду від 04.11.2013р. №916/13/1760, подав
до господарського суду скаргу, в якій
було об'єднано вимоги стосовно
виконання виконавчих документів по
чотирьом господарським справам, що не є
об'єктивною причиною для поновлення
такого строку.

18.11.2013р. скаржник звернувся із даною
скаргою до господарського суду
Одеської області, яка також була
повернута судом без розгляду в порядку
п.6 ч.1 ст.63 ГПК України.

Після усунення допущених недоліків
02.12.2013р. скаржник знову звернувся до
суду з даною скаргою із пропуском
строку, що не заперечується скаржником.

З огляду на встановлення судом подання
позивачем скарги з простроченням
строку, встановленого ст.121-2 ГПК
України, а також враховуючи положення
п.9.7. постанови Пленуму ВГСУ №9 від
17.10.2012р. „Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України, суд
залишив її без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою
ухвалою суду, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить її
скасувати та направити справу до
господарського суду Одеської області
для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована
наступним.

Строк на подання скарги на
дії/бездіяльність державного
виконавця було порушено з поважних
причин.

Суд першої інстанції, прийнявши
скаргу та призначивши її до розгляду,
фактично погодився з поважністю
причини пропуску на її подання.

Ухвала господарського суду
Одеської області від 04.11.2013р., якою було
вперше повернуто без розгляду скаргу
на дії/бездіяльність державного
виконавця, була отримана скаржником
вже після закінчення десятиденного
процесуального строку на оскарження ,
що є поважною причиною для його
відновлення.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представника скаржника,
перевіривши юридичну оцінку
встановлених судом першої інстанції
фактичних обставин справи і їх повноту,
застосування норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 11.10.2011р. у справі №12/17-3192-2011
позов товариства з обмеженою
відповідальністю
„Сільськогосподарське підприємство
„НІБУЛОН" до державного підприємства
водних шляхів „Устьдунайводшлях" про
стягнення 88069,14грн. задоволено
повністю.

Після набрання вищезазначеним судовим
рішенням законної сили господарським
судом Одеської області 28.10.2011р. було
видано відповідний наказ, який був
пред'явлений до виконання у відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області.

Постановою заступника начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області від 25.09.2013р. наказ
№12/17-3192-2011, виданий 28.10.2011р. було
повернуто стягувачу без виконання.

Отримавши 18.10.2013р. оскаржувану
постанову від 25.09.2013р., ТОВ „СП
„НІБУЛОН" 28.10.2013р., із дотриманням
строку, звернулось до суду зі скаргою у
порядку ст.121-2 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 04.11.2013р. скарга ТОВ „СП
„НІБУЛОН" була повернута без розгляду
відповідно до п.5 ч.1 ст.63 ГПК України, у
зв'язку з чим скаржником було пропущено
строк для звернення до суду із даною
скаргою.

18.11.2013р. ТОВ „СП „НІБУЛОН" вдруге
звернулось зі скаргою на дії державної
виконавчої служби до господарського
суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.11.2013р. скарга ТОВ „СП
„НІБУЛОН" була повернута без розгляду
відповідно до п.6 ч.1 ст.63 ГПК України.

02.12.2012р. на адресу господарського суду
Одеської області втретє надійшла
скарга ТОВ „Сільськогосподарське
підприємство „НІБУЛОН" (вх.№2-435/13) на
дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги позивач
зазначив, що у зв'язку з відсутністю у
боржника грошових коштів та майна, на
яке можливо звернути стягнення, 25.09.2013р.
заступник начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Одеській області виніс постанову про
повернення наказу суду у справі
№12/17-3192-2011 стягувачу без виконання на
підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України „Про
виконавче провадження". Однак, на думку
скаржника дана постанова є незаконною,
а дії щодо її винесення протиправними.

В скарзі ТОВ „СП „НІБУЛОН" просив суд
поновити строк на оскарження дій та
бездіяльності державного виконавця -
заступника начальника відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в Одеській області.

Відмовляючи у відновленні пропущеного
десятиденного строку на подання
скарги, суд першої інстанції виходив з
того, що цей строк пропущений з вини ТОВ
„СП „НІБУЛОН" і тому не підлягає
відновленню.

Судова колегія апеляційної інстанції
не погоджується з таким висновком суду
першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 53
Господарського процесуального кодексу
України за заявою сторони, прокурора чи
з своєї ініціативи господарський суд
може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений процесуальний
строк лише з певним колом обставин, що
спричинили пропуск строку. Отже, у
кожному випадку суд повинен з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінити доводи, що
наведені на обґрунтуванні клопотання
про його відновлення та зробити
мотивований висновок щодо поважності
чи неповажності причин пропуску
строку.

Господарський суд Одеської області
двічі повертав скаргу з посиланням на
п.5 та п.6 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що повернення позовної
заяви (в нашому випадку скарги) не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Апеляційна інстанція звертає увагу на
наступне.

ТОВ „СП „НІБУЛОН" упродовж незначного
часу було усунуто недоліки, що
слугували підставою повернення скарги
на дії/бездіяльність державної
виконавчої служби та було подано
належним чином оформлену скаргу з
заявою про відновлення пропущеного
процесуального строку.

Таким чином, суд першої інстанції,
неправомірно відмовив у задоволенні
клопотання про відновлення строку на
подання скарги та повернув скаргу без
розгляду.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
господарського суду Одеської області
від 13.01.2014р. не відповідає вимогам
господарського процесуального
законодавства, у зв'язку з чим підлягає
скасуванню, а скарга передачі на
розгляд господарського суду Одеської
області.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
99, 101-106, Господарського процесуального
кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Одеської області від 13 січня 2014 року
про залишення без розгляду скарги ТОВ
„СП „НІБУЛОН" на дії та бездіяльність
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції в
Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК
України скасувати.

Скаргу ТОВ „СП „НІБУЛОН" від
02.12.2013р. (вх.№2-435/13) передати на розгляд
господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено
та підписано 17.02.2014 року.

Головуючий суддя:
Будішевська Л.О.

Судді:
Бєляновський В.В.

Мишкіна М.А.