м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/849/14 18.02.14
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк";
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім ДКМ
про стягнення 154 480,06 грн.
Від позивача: Гриб Ю. М., представник,
довіреність № 09-32/674 від 13.05.2013 р.;
Від відповідача: не з'явився.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.01.2014 р. порушено провадження
у справі №910/849/14, розгляд справи
призначено на 18.02.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача 149 659,83 грн. основного
боргу, 2 809, 98 грн. трьох відсотків
річних, 2 010,25 грн. пені, а також 3 089,60
грн. витрат по сплаті судового збору з
мотивів, вказаних у позовній заяві.
У судовому засіданні 18.02.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити у
Відповідач був належним чином
повідомлений про час, день і місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням, яке
повернулось на адресу суду і
підтверджує факт направлення ухвали
господарського суду на адресу
відповідача, зазначену у витязі з
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове
засідання своїх повноважних
представників, не надав письмовий
відзив на позовну заяву, а також не
заперечив позовні вимоги по суті.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ «Промінвестбанк»
(орендодавцем) та ТОВ «ТД ДКМ ХЛІБ»
(орендарем) 09 грудня 2011 року було
укладено договір оренди нежитлового
приміщення № 09-1763/7 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору орендодавець
передає, а орендар приймає у строкове
платне користування нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою:
м. Київ, вул. Софіївська, 3 літ. «Б»,
загальною площею 13,7 кв.м (далі -
приміщення).

Відповідно до п. 2.3. договору приміщення
вважаються переданим в оренду з
моменту підписання уповноваженими
представниками сторін акту прийому -
передачі.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що
орендна плата за користування
приміщенням в місяць складає 9 000,00 грн.
разом з ПДВ.

У зв'язку із загальним зниженням
споживчого попиту на ринку оренди
нерухомості, орендарю надається знижка
в орендній платі на 50% протягом перших
двох місяців оренди.

Починаючи з сьомого місяця оренди
орендна плата за користування
приміщенням в місяць складає разом з
ПДВ 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.3., 4.4. договору
встановлено, що орендна плата
індексується кожні 12 місяців на
офіційний індекс інфляції, що
публікується Державним комітетом
статистики України, за попередні 12
місяців. Протягом 5-ти банківських днів
з моменту підписання сторонами
договору орендар сплачує орендодавцю
попередню плату в розмірі 10 000,00 грн..,
яка буде зарахована як орендна плата за
останній місяць.

Згідно з п. 4.2., 4.5. договору, не пізніше 15
числа поточного місяця орендар сплачує
орендодавцю орендну плату в розмірі,
передбаченому в п. 4.1. договору на
підставі виставлених орендодавцем
рахунків. Орендні платежі
перераховуються орендарем в
безготівковому порядку на рахунок
орендодавця, вказаний в п. 11 договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, строк
оренди складає 35 місяців, тобто до 09
листопада 2014р.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, Господарський суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав:

Договір оренди нежитлового приміщення
від 09.12.2011 року є договором оренди, а
відтак між сторонами виникли
правовідносини, які підпадають під
правове регулювання Глави 58 Цивільного
кодексу України, Глави 30
Господарського кодексу України та
Законом України "Про оренду державного
та комунального майна".

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується
факт передачі приміщення в оренду,
користування ним відповідачем, а також
існування у відповідача
заборгованості по сплаті орендних
платежів за період з грудня 2011 року по
грудень 2013 року у розмірі 149 659,83 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського
кодексу України визначено, що орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно п. 4.4. за користування
приміщенням орендар щомісячно, не
пізніше 15 числа поточного місяця,
сплачує орендну плату в розмірі,
передбачену п. 4.1., 4.2.,4.4. цього договору.

Судом встановлено, що на виконання умов
договору, позивачем за період з грудня
2011 р. по грудень 2013 р. було виставлено
відповідачу рахунки на сплату орендних
послуг за договором оренди, належним
чином засвідчені копії яких містяться
в матеріалах справи.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач в порушення покладеного на
нього законом та договором обов'язку по
сплаті орендної плати за користування
спірним нежитловим приміщенням за
період з грудня 2011 р. по грудень 2013 р. в
повному обсязі не виконав, в зв'язку з
чим заборгованість відповідача перед
позивачем за вказаний вище період
становить 149 659,83 грн., що також
підтверджується випискою по рахункам
позивача.

Згідно ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу
України визначено, що одним із основних
обов'язків орендаря є внесення
орендної плати своєчасно і в повному
обсязі.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Факт наявності боргу у відповідача за
договором оренди нежитлового
приміщення від 09.12.2011 року у сумі 149 659,83
грн. позивачем належним чином
доведений, документально
підтверджений та відповідачем не
спростований. Таким чином, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний
промислово-інвестиційний банк" в
частині стягнення суми основного боргу
в розмірі 149 659,83 грн. є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по платежах,
позивачі на підставі п. 8.2 договору
просить суд стягнути з відповідача
пеню в розмірі 2 010,25 грн.

Відповідно до п. 9.2 договору
передбачено, що у випадку прострочення
сплати платежів орендар сплачує
орендодавцю пеню в розмірі 0,1% від суми
боргу за кожний день прострочення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 2 010,25 грн. пені.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по платежах,
позивач на підставі ст. 625 Цивільного
кодексу України, просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 3 % річних в
розмірі 2 809,98 грн.

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу
України, особа, яка порушила
зобов'язання несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлене договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 2 809,98 грн. - 3 % річних

Витрати по оплаті судового збору
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім ДКМ Хліб" (інд. 01001, м. Київ, вул.
Софіївська, 3-Б, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" (інд.
01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) 149 659 (сто сорок дев'ять тисяч
шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 83 коп.
основного боргу, 2 010 (дві тисячі десят)
грн. 25 коп. пені, 3% річних у розмірі 2 809
(дві тисячі вісімсот дев'ять) грн. 98 коп.,
та 3 089 (три тисячі вісімдесят дев'ять)
грн. 60 коп. витрат по сплаті судового
збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Суддя О.В. МандриченкоДата
складання рішення 28.02.2014 р.