ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 лютого 2014 року Справа № 13б/5014/592/2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Коробенка
Г.П.розглянувши касаційну
скаргурозпорядника майна боржника
Рачка Романа
Володимировичана постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 11.12.2013 рокуу
справі господарського суду №
13б/5014/592/2012 Луганської областіза заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донбас
промисловий"до Приватного
підприємства "Лугбудпрофі"про визнання
банкрутомрозпорядник майнаРачок
Р.В.ВСТАНОВИВ:

подана розпорядником майна боржника
Рачком Романом Володимировичем (далі -
скаржником) касаційна скарга не може
бути прийнята Вищим господарським
судом України до розгляду, оскільки не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) з таких
підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК
України, якою встановлено форму та
зміст касаційної скарги, до скарги
додаються, зокрема, докази сплати
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113
ГПК України, касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Пунктами 2.20, 2.21., 2.22. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
21.02.2013 року роз'яснено про те, що чинним
законодавством не встановлено якихось
спеціальних вимог щодо оформлення
платіжних документів, за якими
перераховуються суми судового збору.
Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні" і
відповідних нормативно-правових
актів Національного банку України.
Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Якщо заявником не
подано належних доказів сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі або (за необхідності)
документів, що підтверджують
звільнення від його сплати, заява
(скарга) повертається господарським
судом з підстав, передбачених ГПК
України, зокрема, Вищим господарським
судом України на підставі пункту 4
частини 1 статті 1113 ГПК України. За
відсутності у відповідному платіжному
документі належних платіжних
реквізитів або неправильного їх
зазначення заява (скарга) так само
повертається господарським судом без
розгляду.

Розглянувши матеріали касаційної
скарги скаржника, колегія суддів
касаційного суду дійшла висновку про
те, що додану до касаційної скарги
квитанцію №1610002 від 31.12.2013 року, що
підтверджує сплату судового збору в
розмірі 573, 50 грн., не можна вважати
належним доказом сплати судового збору
у встановленому законом порядку і
розмірі у зв'язку з відсутністю у
платіжному документі в рядку
"призначення платежу" відомостей про
те, яка саме касаційна скарга
оплачується судовим збором та у якій
справі.

За таких обставин, касаційна скарга не
може бути прийнята до розгляду і
підлягає поверненню на підставі пункту
4 частини 1 статті 1113 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 1113 ГПК
України, після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини
першої цієї статті, касаційна скарга
може бути подана повторно.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті
1113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу розпорядника майна
боржника Рачка Романа
Володимировича на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 11.12.2013 року у
справі №13б/5014/592/2012 повернути
скаржнику.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

Г.П. Коробенко