ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Справа № 916/2040/13

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов
Б.Ю. (доповідач),

розглянувши касаційну скаргу
Головного управління юстиції в
Одеській області, м. Одеса,

на рішення господарського суду
Одеської області від 04.11.2013

та постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19.12.2013

зі справи № 916/2040/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕР-КОНСАЛТ-ПЛЮС"
(далі - Товариство), м. Одеса,

до Головного управління юстиції в
Одеській області (далі - Управління),

третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, - відділ державної
виконавчої служби Котовського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області (далі - Відділ),
м. Котовськ Одеської області,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовом про стягнення з Управління 77 100
грн. основного боргу, 60,59 грн.
інфляційних втрат та 3 % річних у сумі
777,77 грн., а всього 77 938,36 грн., що
мотивувало невиконанням відповідачем
зобов'язань з належної оплати наданих
позивачем послуг з експертної оцінки
рухомого та нерухомого майна за
договором від 20.07.2012 № 14/12-3 (далі -
Договір).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 04.11.2013 (суддя Брагіна Я.В.),
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 19.12.2013 (колегія суддів у складі:
Журавльов О.О. - головуючий суддя, судді
Савицький Я.Ф., Ярош А.І.), позов
задоволено частково: з Управління
стягнуто 77 100 грн. основного боргу та 3 %
річних у сумі 31,68 грн.; в іншій частині
позову відмовлено.

Прийняті попередніми судовими
інстанціями рішення та постанова з
посиланням, зокрема, на приписи статей
525, 526, 530, 625, 901 Цивільного кодексу
України мотивовано неналежним
виконанням Управлінням зобов'язань з
оплати одержаних за Договором послуг.

У касаційній скарзі Управління просить
Вищий господарський суд України
рішення місцевого та постанову
апеляційного господарських судів зі
справи скасувати внаслідок їх
прийняття з неправильним
застосуванням норм матеріального
права та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі.

Товариство подало відзив на касаційну
скаргу, в якому зазначило про
безпідставність її доводів та просило
судові рішення зі справи залишити без
змін, а скаргу - без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Представники учасників у судове
засідання не з'явилися.

Перевіривши повноту встановлення
попередніми судовими інстанціями
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального і
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги з
урахуванням такого.

Місцевий та апеляційний господарські
суди, повно і всебічно дослідивши
обставини справи, перевіривши їх
поданими сторонами доказами, яким дали
необхідну оцінку, з дотриманням
наведених ними в оскаржуваних судових
рішеннях норм матеріального та
процесуального права, беручи до уваги
встановлені ними наявність та зміст
Договору, а також строки його дії,
дослідивши фактичні обставини,
пов'язані з виконанням сторонами
договірних зобов'язань, встановивши:
надання позивачем передбачених
Договором послуг Відділу; виставлення
Товариством Управлінню (через Відділ)
рахунків на оплату наданих послуг та
подання ним відповідних актів
виконаних робіт; отримання зазначених
документів відповідачем; неповернення
згаданих рахунків позивачеві (пункт 6.2.4
Договору); залишення Управлінням без
належного реагування й вимоги
Товариства, одержаної безпосередньо
відповідачем 16.07.2013, -

дійшли обґрунтованих висновків щодо
наявності у Управління боргу перед
Товариством у сумі 77 100 грн. з оплати
наданих за Договором послуг, а тому,
перевіривши період, розмір та
правильність нарахування позивачем
сум до стягнення, правомірно
задовольнили позовні вимоги у
визначених ними розмірах.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
оскаржуваних судових рішеннях. При
цьому в частині встановлення фактичних
обставин справи та переоцінки наявних
доказів касаційна скарга не відповідає
вимогам статті 1117 ГПК України стосовно
меж перегляду справи в касаційній
інстанції.

Таким чином, рішення місцевого та
постанова апеляційного господарських
судів зі справи відповідають
встановленим ними фактичним
обставинам, прийняті з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права та передбачені законом підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської
області від 04.11.2013 та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 19.12.2013 зі справи № 916/2040/13
залишити без змін, а касаційну скаргу
Головного управління юстиції в
Одеській області - без задоволення.

Суддя
В.Селіваненко

Суддя
І.Бенедисюк

Суддя
Б.Львов