ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"18" лютого 2014 р.
Справа № 903/1555/13

Суддя господарського суду
Волинської області Бондарєв С.В.,
розглянувши матеріали по справі

за позовом Ковельської міської ради,
м.Ковель

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
"Ковельсільмаш", м.Ковель

про припинення права постійного
користування земельною ділянкою та
скасування державної реєстрації
державного акту на право постійного
користування

За участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: Сорока Г.О., дов. №51/01-182
від 22.01.2014р.

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України представнику відповідача
роз'яснено процесуальні права та
обов'язки сторін. Клопотання про
здійснення технічної фіксації
судового процесу не заявлено.

Суть спору: Позивач- Ковельська
міська рада -звернувся до
господарського суду з позовом до
відповідача- Публічного акціонерного
товариства "Ковельсільмаш"-про
припинення права постійного
користування земельною ділянкою
площею 482 840 кв.м. в м. Ковелі по вул.
Варшавській, 1, яка знаходиться у
користуванні ПАТ "Ковельсільмаш"
відповідно до державного акту на право
постійного користування серії ВЛ №0029
від 08.08.1994р., зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
користування землею за №14 та
скасування державної реєстрації
державного акту на право постійного
користування серії ВЛ №0029 від 08.08.1994р.,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право користування
землею за №14.

В обґрунтування позовних вимог вказав
на систематичну несплату земельного
податку землекористувачем та перехід
права власності на частину об'єктів
нерухомого майна до інших суб'єктів
господарської діяльності.

Зазначив, що 27.06.2013р., Ковельською
міською радою було прийнято рішення
№39/19 "Про припинення права постійного
користування земельною ділянкою ПАТ
"Ковельсільмаш".

Як на правову підставу позовних вимог
посилався на ст.ст. 92, 141, 206 ЗК України,
ст.ст. 269, 270, 287 ПК України.

Ухвалою суду від 26.12.2013р. порушено
провадження по справі та призначено її
до розгляду на 28.01.2014р. на 10:00год.

23.01.2014р. через канцелярію від позивача
до суду надійшло клопотання від 20.01.2014р.
№20 (вх. №01-29/723/14), в якому позивач
повідомив, що станом на 15.01.2014р. за ПАТ
"Ковельсільмаш" рахується
заборгованість з земельного податку в
сумі 526 990,84грн. Заходи щодо стягнення
заборгованості по земельному податку
Ковельською ОДПІ не вживалися.

Крім того, долучив до матеріалів справи
копії рішень Ковельської міської ради
№406 від 18.09.1964р., №233 від 15.08.1996р., №9/5 від
14.03.2003р., №20/11 від 28.09.2000р., №2/11 від
30.05.2002р. та технічного звіту при
виконанні проектно-вишукуваних робіт
по інвентаризації земельної ділянки,
що знаходиться в користуванні ПАТ
"Ковельсільмаш", на території вул.
Варшавська, 1, м. Ковель.

28.01.2014р. через канцелярію від
відповідача до суду надійшов відзив на
позовну заяву №б/н від 24.01.2014р. (вх.
№01-29/855/14), в якому відповідач позов
заперечив, посилаючись на те, що до 30
січня 2013 року позивач своєчасно
сплачував земельний податок, в той же
час 02.01.2013 року господарським судом
Волинської області ухвалою по справі
№5004/1671/12 порушено провадження у справі
про банкрутство ПАТ «Ковельсільмаш», а
ухвалою від 15.10.2013 року по цій же справі
винесено ухвалу про введення процедури
санації ПАТ «Ковельсільмаш». Отже,
несплата земельного податку їх
підприємством є тимчасовою та
пов'язаною з процедурою банкрутства
підприємства. В той же час, після
відновлення платоспроможності ПАТ
«Ковельсільмаш» земельний податок
буде сплачений в повному обсязі.

Стосовно посилання позивача на п. е) ч. 1
ст. 141 Земельного кодексу України як на
підставу припинення права постійного
користування, зауважив, що у даному
випадку, на земельній ділянці
розташовано кілька об'єктів нерухомого
майна, а отже, до набувача одного з
таких об'єктів може перейти право
користування лише на частину первісної
земельної ділянки (нову земельну
ділянку).

В обґрунтування своїх заперечень
посилався на ст.ст. 120, 144, 206 ЗК України,
ст. 287 ПК України.

Водночас, клопотанням від 27.01.2014р. №б/н,
поданим через канцелярію суду 28.01.2014р.
за вх. №01-29/856/14, відповідач просив
відкласти розгляд справи, в зв'язку з
неможливістю забезпечення явки
повноважних представників у судове
засідання 28.01.2014р.

В судовому засіданні 28.01.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити їх в
повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.01.2014р. розгляд спору
відкладався згідно ст. 77 ГПК України з
метою повного та всебічного з'ясування
всіх обставин по справі, зважаючи на
нез'явлення відповідача в судове
засідання та необхідністю
витребування додаткових доказів по
справі.

Водночас, зобов'язано сторін
представити суду: позивача-додаткові
письмові пояснення та докази в
обгрунтування позовних вимог (з
врахуванням заперечень відповідача);
додаткові пояснення щодо правових
підстав вимоги скасування державної
реєстрації державного акту на право
постійного користування; первинні
докази несплати земельного податку (за
який період); звернення до суду з
вимогою про стягнення земельного
податку; докази включення
заборгованості по земельному податку
до реєстру вимог кредиторів; письмові
пояснення та докази переходу права
власності на частку будівель-нерухоме
майно до інших суб'єктів
господарювання; матеріали, що
передували прийняттю рішення міською
радою про припинення права постійного
користування земельною ділянкою ПАТ
"Ковельсільмаш" №39/19 від 27.06.2013р.;
відповідача-додаткові письмові
пояснення (обгрунтовані доводи та
заперечення) по суті позовних вимог;
докази продажу частини приміщень (кому
та на якій підставі).

18.02.2014р. через канцелярію до суду
надійшли додаткові пояснення від
позивача №47 від 14.02.2014р. (вх. №01-29/1677/14
від 18.02.2014р.), в яких позивач просив
позов задовольнити, посилаючись на те,
що 8 серпня 1994 року Ковельською міською
радою народних депутатів Волинської
області було видано Державний акт на
право постійного користування землею
(серія ВЛ 0029) акціонерному товариству
«Ковельсільмаш», розташованому по вул.
Варшавській, 1. Даним актом
акціонерному товариству
«Ковельсільмаш» надано в постійне
користування 68,03 гектарів землі.
Державний акт на право постійного
користування землею зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
користування землею за № 14.

В подальшому рішеннями
Ковельської міської ради були внесені
зміни в землекористування (вилучено
частину земель) та залишено в
користуванні Акціонерного товариства
«Ковельсільмаш» 48,284 га (482840 кв.м.).

Вказав, що зазначена земельна
ділянка перебуває в комунальній
власності територіальної громади
міста Ковеля.

Даний факт, жодним чином не
заперечується ПАТ «Ковельсільмаш», не
оспорюється і наявність
заборгованості, що була спричинена
несплатою земельного податку, яка
триває з січня 2013 року. Зазначена
обставина є підставою припинення права
постійного користування земельною
ділянкою згідно ч. 1 ст. 141 ЗК України.

Зазначив, що наявність
заборгованості по несплаті земельного
податку не заперечується відповідачем,
а отже не потребує доказування.

Згідно з довідкою наданою
Ковельською ОДПІ Головного Управління
Міндоходів у Волинській області від
14.02.2014 року за № 21-03-06-25/011 розмір
заборгованості по земельному податку
за земельною ділянкою, що знаходиться в
постійному користуванні ПАТ
«Ковельсільмаш» і розташована в м.
Ковелі по вул. Варшавській, 1, становить
526 990, 84 грн.

Повідомив, що відповідно до
інформаційних довідок з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
відбувся перехід права власності на
частину будівель - нерухомого майна до
інших суб'єктів господарювання.

Відповідно до інформаційних
довідок з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно наданих
Реєстраційною службою Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Волинської області відбувся перехід
права власності на частину будівель -
нерухомого майна до інших суб'єктів
господарювання в кількості 78 об'єктів
(як юридичним так і фізичним особам)
розташованих за адресою: м. Ковель, вул.
Варшавська, 1, тобто в межах Державного
акту на право постійного користування
землею (серія BЛ 0029).

Отже, відповідно до зазначених
норм земельна ділянка (по вул.
Варшавська, 1) повинна була бути
розподіленою пропорційно до часток
осіб у праві власності на
будівлі-нерухоме майно. Однак, жодних
змін до Державного акту на право
постійного користування землею
внесено не було.

Зауважив, що відповідач у своєму
відзиві на позовну заяву вказує, що
однією з підстав, зазначених у позові
про припинення права постійного
користування є систематична несплата
земельного податку, що є порушенням
статті 206 ЗК України, а отже - порушенням
земельного законодавства та визначає
алгоритм дій передбачений ст. 144 ЗК
України як порядок для припинення
права користування у даному випадку.

Зауважив, що скасування державної
реєстрації державного акту на право
постійного користування серії BЛ № 0029
від 08.08.1994року, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
користування землею за №14 необхідне
для можливості здійснення державної
реєстрації земельних ділянок та
внесення відповідних відомостей до
Державного реєстру речових прав, що
утворились внаслідок переходу права
власності на об'єкти нерухомого майна
до інших суб'єктів господарювання, які
розташовані за адресою: м. Ковель, вул.
Варшавська, 1 (приведення у
відповідність до ЗУ «Про Державний
земельний кадастр»).

Долучив до матеріалів справи
копії інформаційних довідок з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно наданих Реєстраційною
службою Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області;
листа Ковельської ОДПІ від 14.02.2014р. №
21-03-06-25/011 та від 15.01.2014 р. №8/15-307.

Водночас, звернувся до суду з
клопотанням №48 від 14.02.2014р. (вх.
№01-29/1677/14) про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з неможливістю явки
представника в судове засідання через
зайнятість в іншому судовому процесі.

Позивач в судове засідання
18.02.2014р. не з'явився, хоча належним чином
був повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду спору, про що
зазначено у протоколі судового
засідання від 28.01.2014р.

Вищий господарський суд України у п. 3.9.1
постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
зазначив, що у разі присутності сторони
або іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

Представник відповідача в
судовому засіданні 18.02.2014р. звернувся
до суду з клопотанням від 17.02.2014р.
№51/01-138 (вх. №01-129/9/14 від 18.02.2014р.) про
зупинення провадження у справі №903/1555/13
до набрання законної сили судовим
рішенням у справі №159/996/14-а за позовом
ПАТ "Ковельсільмаш" до Ковельської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення №39/19, що
знаходиться в провадженні
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області.

В обґрунтування свого клопотання
зазначив, що предметом судового
розгляду по цій справі є скасування
Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серія
BЛ 0029 від 08.08. 1994року. При цьому поданий
Ковельською міською радою позов
обгрунтований зокрема рішенням
Ковельської міської ради №39/19 від
27.06.2013 року «Про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою ПАТ «Ковельсільмаш».

Посилався на ст. 79 ГПК України, згідно
якої господарський суд зупиняє
провадження в справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Вважає, що дані справи є пов'язані,
оскільки розгляд адміністративної
справи вплине на суть рішення по справі
№903/1555/13, а тому у разі скасування
рішення міської ради відпадуть і самі
підстави позову.

Долучив до матеріалів справи
копію ухвали Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 12.02.2014р. у справі №159/996/14-а
за позовом ПАТ "Ковельсільмаш" до
Ковельської міської ради про визнання
протиправним та скасування рішення.

Клопотання позивача про
відкладення розгляду спору заперечив.

Суд, розглянувши клопотання позивача
про відкладення розгляду справи,
ухвалив відхилити останнє у зв'язку з
його необґрунтованістю.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Вищий господарський суд у п. 3.9.2
постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
зауважив, що господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Явка позивача обов'язковою не
визнавалась, позивач не був
позбавлений права на направлення в
судове засідання іншого повноважного
представника, направлення пояснень
поштою.

Розглянувши клопотання
відповідача з приводу зупинення
провадження у справі, суд приходить до
висновку про задоволення даного
клопотання та зупинення провадження у
справі.

При цьому господарський суд виходив з
наступних обставин:

Згідно частини 1 статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Пунктом 3.16. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що статтею
79 ГПК України встановлено вичерпний
перелік підстав зупинення провадження
у справі. Зупинення провадження у
справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом. При цьому, пов'язаною з
даною справою є така інша справа, у якій
інший суд встановлює обставини, що
впливають чи можуть вплинути на
подання і оцінку доказів у даній
справі; в тому числі йдеться про факти,
які мають преюдиціальне значення (ч.ч.
2-4 ст. 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, -у зв'язку з непідвідомчістю або
непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Іншим судом, про який йдеться у ч. 1 ст. 79
ГПК, є будь-який орган, що входить до
складу судової системи України згідно
з ст. 3 та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"; іншим
судом може вважатися й інший склад суду
(одноособовий чи колегіальний) в тому ж
самому судовому органі, в якому працює
суддя (судді), що вирішує (вирішують)
питання про зупинення провадження у
справі.

Частиною 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Отже, розгляд справи щодо
скасування рішення органу місцевого
самоврядування відноситься
компетенції адміністративних судів
(місцевих загальних судів як
адміністративних судів) та, відповідно,
не входить до юрисдикції господарських
судів.

Суд не вбачає можливості розглянути
спір по справі №903/1555/13 до вирішення
справи Ковельського міськрайонного
суду Волинської області №159/996/14а,
порушеної провадженням 12.02.2014р.,
оскільки рішенням по вказаній вище
справі будуть встановлені обставини,
що впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі.

За змістом і направленістю положень
ст.35 ГПК України, рішення суду з
господарської справи, що набере
законної сили, буде обов'язковим для
господарського суду щодо фактів, які
встановлені судом і мають значення для
вирішення спору, тобто будуть мати для
суду преюдиціальний характер.

Преюдиціально встановлені факти не
підлягають доказуванню, позаяк їх з
істинністю вже встановлено у рішенні, і
немає необхідності встановлювати їх
знову, тобто піддавати сумніву
істинність і стабільність судового
акта, який вступив в законну силу.

Оспорювання в судовому порядку в
Ковельському міськрайонному суді
Волинської області рішення
Ковельської міської ради №39/19 від
27.06.2013 року «Про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою ПАТ «Ковельсільмаш» (справа
№159/996/14а), на підставі якого позивач
просить припинити право постійного
користування земельною ділянкою та
скасувати державну реєстрацію
державного акту на право постійного
користування, унеможливлює розгляд
справи №903/1555/13.

Вказані справи є пов'язаними, оскільки
встановлення факту правомірності
рішення Ковельської міської ради №39/19
від 27.06.2013 року «Про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою ПАТ «Ковельсільмаш» вплине на
дослідження та оцінку доказів щодо
припинення права постійного
користування земельною ділянкою ПАТ
"Ковельсільмаш" та скасування
державної реєстрації державного акту
на право постійного користування.

Керуючись імперативною нормою ч. 1 ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України, згідно якої суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої справи
органом, що вирішує господарські спори,
або відповідного питання
компетентними органами, господарський
суд дійшов висновку про зупинення
провадження у даній справі до
вирішення Ковельським міськрайонним
судом Волинської області справи
№159/996/14а за позовом ПАТ "Ковельсільмаш"
до Ковельської міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення Ковельської міської ради №39/19
від 27.06.2013 року «Про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою ПАТ «Ковельсільмаш», оскільки
рішення з зазначеної справи
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області вплине на оцінку
доказів у даній справі.

Розгляд справи господарського суду
Волинської області №903/1555/13 до
вирішення пов'язаною з нею справи
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області №159/996/14а є
неможливим з обставин, зазначених вище,
а тому зважаючи на викладене,
господарський суд, керуючись
імперативною нормою ч.1 ст.79 ГПК
України,-

у х в а л и в :

1. Зупинити провадження у справі
№903/1555/13 до вирішення Ковельським
міськрайонним судом Волинської
області адміністративної справи
№159/996/14а за позовом ПАТ "Ковельсільмаш"
до Ковельської міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення Ковельської міської ради №39/19
від 27.06.2013 року «Про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою ПАТ «Ковельсільмаш» та
набрання рішення законної сили.

2. Сторонам повідомити суд про
результати розгляду справи №159/996/14а.

Суддя
С. В. Бондарєв