донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

25.02.2014 справа №905/7314/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Діброви Г.І.суддівБойченка
К.І., Стойки О.В.при секретарі:Романовій
А.О. від позивача:Гриневський В.В. - за
дов. б/н від 28.11.2013р.від
відповідача:Стрельченко К.А. - за дов. №
3336/2400 від 29.10.2013рвід відповідача - 2:
не з»явивсяРозглянув у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Завод
енергетичного машинобудування», м.
Київ на ухвалу господарського суду
Донецької області про вжиття заходів
забезпечення позовувід06.02.2014 р.у
справі№ 905/7314/13 (суддя Мельниченко
Ю.С.)за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦСЕРВІС», м.
Донецькдо відповідача 1.Товариства з
обмеженою відповідальністю «Завод
енергетичного машинобудування», м.
Київ; 2.Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр - Нова», м.
Донецькпро та за зустрічним позовом до
простягнення 2 001 886 грн. 43 коп.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування», м. Київ Товариства з
обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦСЕРВІС», м. Донецьк стягнення 1
795 685 грн. 35 коп.

ВСТАНОВИВ:

У 2013 році Товариство з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦСЕРВІС»,
м. Донецьк звернулося до
господарського суду Донецької області
з позовною заявою до відповідачів: 1.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування», м. Київ; 2. Товариства
з обмеженою відповідальністю «Укр -
Нова», м. Донецьк про стягнення 2 001 886
грн. 43 коп.

До початку розгляду справи позивач
надав до господарського суду заяву від
23.10.2013р. і остаточно просив суд стягнути
з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування», м. Київ 2 000 886 грн. 43
коп., з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр - Нова», м.
Донецьк 1000 грн. 00 коп., яка прийнята
судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 22.11.2013 р. прийнято зустрічну
позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування», м. Київ до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦСЕРВІС», м. Донецьк про
стягнення 1 795 685 грн. 35 коп. до сумісного
розгляду з первісним позовом у справі
№905/7314/13.

25.11.13 р. позивач за первісним позовом
звернувся до господарського суду
Донецької області із заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на «грошові кошти в межах
розміру сум позовних вимог 2 001 886 грн. 43
коп. та судових витрат, на рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування» (ЗКПО 31645482) №2792
в філіалі АТ «Укрексімбанк», м. Харків,
МФО 351618».

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 06.02.2014 р. заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦСЕРВІС», м. Донецьк задоволено
частково та вжиті заходи забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти в межах суми основної
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування» (02002, м. Київ, вул.
Луначарського, 4, ЗКПО 31645482) перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦСЕРВІС» у
розмірі 953 043 грн. 65 коп., які
зберігаються на рахунках у фінансових
установах, в тому числі, але не
виключно, на п/р 2792 в філіалі АТ
«Укрексімбанк» м. Харків, МФО 351618.

Відповідач - 1 за первісним позовом,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування», м. Київ, з ухвалою
господарського суду Донецької області
від 06.02.2014 р. не згоден, вважає, що ухвала
прийнята із порушенням норм
процесуального права України. Тому він
звернувся з апеляційною скаргою, якою
просить Донецький апеляційний
господарський суд ухвалу
господарського суду Донецької області
від 06.02.2014 р. скасувати та зупинити
виконання ухвали господарського суду
Донецької області від 06.02.2014 р. на час
розгляду апеляційної скарги.

Позивач за первісним позовом надав
відзив на апеляційну скаргу, яким
просив суд апеляційної інстанції
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, ухвалу господарського
суду - без змін.

В судове засідання представник
відповідача - 2 за первісним позовом не
з»явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причину неявки суд не
повідомив, своїм процесуальним правом,
передбаченим статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України, не
скористався, ніяких клопотань з цього
приводу судовій колегії не надав. Крім
того, явка сторін ухвалою суду від
20.02.2014р. не була визнана обов'язковою,
неявка без поважних причин у судове
засідання представників сторін не
тягне за собою перенесення розгляду
справи на інші строки, згідно частини 2
ст. 102 Господарського процесуального
кодексу України, апеляційна скарга на
ухвалу місцевого господарського суду
розглядається у скорочений термін,
тому справу розглянуто за наявними в
ній матеріалами, а повний текст
постанови направляється сторонам по
справі в установленому порядку.

В судовому засіданні представники
сторін підтримали свої вимоги та
заперечення щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького
апеляційного господарського суду
вважає за необхідне розглянути
апеляційну скаргу, оскільки для
з'ясування фактичних обставин справи
достатньо матеріалів, що знаходяться в
матеріалах справи та наданих
представниками позивача за первісним
позовом та відповідача - 1 за первісним
позовом пояснень.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у
відповідності до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України на
підставі встановлених фактичних
обставин переглядає матеріали
господарської справи та викладені в
скарзі доводи щодо застосування судом
при розгляді справи норм
процесуального права, що мають
значення для справи.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Заслухавши пояснення представників
позивача за первісним позовом та
відповідача - 1 за первісним позовом,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
ухвала суду від 06.02.2014 р. - скасуванню з
відмовою позивачу у задоволенні заяви
про забезпечення позову, виходячи з
наступного.

Як вбачається із копій матеріалів
справи, у 2013 році Товариство з
обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦСЕРВІС», м. Донецьк звернулося
до господарського суду Донецької
області з позовною заявою до
відповідачів: 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування», м. Київ; 2. Товариства
з обмеженою відповідальністю «Укр -
Нова», м. Донецьк про стягнення 2 001 886
грн. 43 коп.

Позовна заява прийнята господарським
судом до провадження та призначена до
розгляду.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 22.11.2013 р. прийнято зустрічну
позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування», м. Київ до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦСЕРВІС», м. Донецьк про
стягнення 1 795 685 грн. 35 коп. до сумісного
розгляду з первісним позовом у справі
№905/7314/13.

25.11.13 р. позивач за первісним позовом
звернувся до господарського суду
Донецької області із заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на «грошові кошти в межах
розміру сум позовних вимог 2 001 886 грн. 43
коп. та судових витрат, на рахунку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування» (ЗКПО 31645482) №2792
в філіалі АТ «Укрексімбанк», м. Харків,
МФО 351618».

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 06.02.2014 р. заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦСЕРВІС», м. Донецьк задоволено
частково та вжиті заходи забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти в межах суми основної
заборгованості Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування» (02002, м. Київ, вул.
Луначарського, 4, ЗКПО 31645482) перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦСЕРВІС» у
розмірі 953 043 грн. 65 коп., які
зберігаються на рахунках у фінансових
установах, в тому числі, але не
виключно, на п/р 2792 в філіалі АТ
«Укрексімбанк» м. Харків, МФО 351618.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, вислухавши пояснення
позивача, судова колегія дійшла
висновку, що:

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України, заходи
до забезпечення позову можуть бути
вжиті як за заявою учасника судового
процесу (сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов), так і за
ініціативою господарського суду.

Стаття 67 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що позов забезпечується
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії,
що стосуються предмета спору;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого
документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку;
зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом
накладення арешту на майно або грошові
суми, що належать відповідачеві (стаття
67 Господарського процесуального
кодексу України). Арешт накладається у
розмірі ціни позову.

Заявник повинен обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого:

Розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

Забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

Наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможній такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

Імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

Запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Адекватність заходу забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається.

При застосуванні судом мір зазначеної
відповідальності слід враховувати, що
вжиті заходи забезпечення позову не
повинні перешкоджати господарській
діяльності юридичної особи
відповідача.

Позивач за первісним позовом заявою
від 25.11.13 р. просив суд першої інстанції
з метою забезпечення позову накласти
арешт на грошові кошти відповідача - 1
за первісним позовом. В обґрунтування
своєї заяви позивач за первісним
позовом посилався на розміщення
електронних повідомлень в електронних
дошках оголошень інформації про
розпродаж Товариством з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування» в м. Києві та м.
Харкові основних засобів, що нібито
може призвести до погіршення його
майнового стану, а також ускладнення в
подальшому виконання рішення
господарського суду у даній справі.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 06.02.2014 р. заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦСЕРВІС», м. Донецьк задоволено
частково та вжиті заходи забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти в розмірі суми основного
боргу.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції, приймаючи ухвалу від 06.02.2014
р. про накладення арешту на грошові
кошти відповідача - 1 за первісним
позовом, помилково задовольнив заяву
позивача за первісним позовом,
оскільки у даному випадку позивачем за
первісним позовом не доведено
належними та допустимими доказами його
ствердження щодо неплатоспроможності
відповідача - 1 за первісним позовом, як
боржника, відсутність у відповідача - 1
за первісним позовом достатнього
обсягу активів, за рахунок яких можуть
бути задоволені вимоги позивача за
первісним позовом у даній справі та
можливість ускладнення або
неможливості виконання рішення суду.

До того ж, позивач за первісним позовом
при зверненні із заявою про
забезпечення позову посилається лише
на інформацію, розміщену в Інтернеті
про намір відповідача-1 за первісним
позовом продати основні засоби
виробництва, але ця інформація не
підтверджена будь-якими іншими
належними доказами та позивачем за
первісним позовом не надано суду
доказів того, що зазначений сайт є
офіційним джерелом інформації. Тобто
суд першої інстанції прийняв до уваги
тільки пояснення позивача за первісним
позовом без додання позивачем за
первісним позовом належних письмових
доказів такого ствердження в порядку
додержання вимог ст. ст.33, 34, 36, 38
Господарського процесуального кодексу
України.

Судова колегія вважає, що позивач за
первісним позовом не надав суду
достатньо доказів для можливості
зробити висновок про наявність
обґрунтованого припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача - 1 за
первісним позовом на момент прийняття
рішення по справі, може зникнути,
зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення, як це передбачено
пунктом 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.11 р. «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову».

Пунктом 7.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.11 р. «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» зазначено, що у позовному
провадженні піддані арешту кошти слід
обмежувати розміром суми позову та
можливих судових витрат. Накладення
господарським судом арешту на рахунки
боржника чинним законодавством не
передбачене, але господарський суд
вправі накласти арешт на кошти, які
обліковуються на рахунках у
банківських або в інших
кредитно-фінансових установах, у межах
розміру сум позовних вимог та можливих
судових витрат. Відомості про
наявність рахунків, їх номери та назви
відповідних установ, в яких вони
відкриті, надаються суду заявником.

Тобто судова колегія вважає, що
господарським судом в порушення
вищенаведеного накладено арешт на
грошові кошти відповідача - 1 за
первісним позовом, які знаходяться не
лише на рахунку №2792 у філії АТ
«Укрексімбанк» м. Харків, МФО 351618, але й
на інших банківських рахунках
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування» (02002, м. Київ, вул.
Луначарського, 4, ЗКПО 31645482), відомості
про які позивачем за первісним позовом
до суду надано не було взагалі.

Крім того, постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
25.02.2014 р. рішення господарського суду
Донецької області від 06.02.2014 р. у справі
№ 905/7314/13 скасовано частково та
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦСЕРВІС»
заборгованість за договором
субпідряду №051-05/12 від 10.05.2012 р. у
розмірі 157 880 грн. 67 коп. та
заборгованість за договором
субпідряду №078-06/12 від 28.06.2012 р. у
розмірі 742 472 грн. 22 коп., тобто зменшений
розмір суми основної заборгованості
відповідача - 1 за первісним позовом, в
межах якої накладений арешт на грошові
кошти.

Отже, судом першої інстанції при
винесенні ухвали про застосування
заходів до забезпечення позову
неправильно застосовано приписи ст. 66
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що господарський суд не
мав підстав для задоволення заяви
позивача за первісним позовом про
забезпечення позову в зв»язку з
недоведеністю позивачем за первісним
позовом фактів, викладених у заяві,
належними та допустимими засобами
доказування.

Не підлягає задоволенню клопотання
відповідача - 1 за первісним позовом про
зупинення виконання ухвали суду першої
інстанції від 06.02.2014 р. на час розгляду
апеляційної скарги в зв»язку з
недоцільністю.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
ухвала господарського суду Донецької
області від 06.02.2014 року у справі №905/7314/13
підлягає скасуванню, а у задоволенні
заяви позивача за первісним позовом
про забезпечення позову слід відмовити
в зв»язку з недоведеністю.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору по
апеляційній скарзі покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106,
117 Господарського процесуального
кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Завод
енергетичного машинобудування», м.
Київ на ухвалу господарського суду
Донецької області від 06.02.2014 року у
справі №905/7314/13 - задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Донецької
області від 06.02.2014 року у справі №905/7314/13
- скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦСЕРВІС», м.
Донецьк про застосування заходів до
забезпечення позову по справі № 905/7314/13.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦСЕРВІС», 83087,
м. Донецьк, вул. Калініна, 51, ЗКПО 30600812
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод енергетичного
машинобудування», 02002, м. Київ,
вул. Луначарського, 4, ЗКПО 31645482
витрати зі сплати судового збору за
подання апеляційної скарги у розмірі 609
грн. 00 коп.

Доручити господарському суду
Донецької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття, направляється сторонам
по справі в триденний строк та може
бути оскаржена до Вищого
господарського суду України через
Донецький апеляційний господарський
суд у двадцятиденний строк.

Головуючий
Г.І. Діброва

Судді
К.І. Бойченко

О.В. Стойка

Надрук. 6 прим.

1 - позивачу,

2,3 - відповідачу,

4 - у справу,

5 - ДАГС;

6 - ГС Дон. області.

Довгалюк К.Г.