ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" лютого 2014 р.Справа № 916/3493/13

За позовом: Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі, якою є Керченська
філія Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України";

до відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВІЛЬХЕЛЬМСЕН ШИПС
СЕРВІС ЮКРЕЙН"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Кримське
республіканське підприємство "Порт-
Термінал"

про стягнення 156437,06 грн..

Суддя: Літвінов С.В.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

від позивача: Торова І.О., довіреність
від 28.01.2011р.

від відповідача: Шевченко С.В. по
довіреності №б/н від 01.10.2013р.

від третьої особи: не з`явився

В засіданні 17.02.2014 р. приймали участь
представники:

від позивача: Торова І.О., довіреність
від 28.01.2011р.

від відповідача: Шевченко С.В. по
довіреності №б/н від 01.10.2013р.

від третьої особи: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ТОВ „
ВІЛЬХЕЛЬМСЕН ШИПС СЕРВІС ЮКРЕЙН " на
користь ДП „Адміністрація морських
портів України" в особі Керченської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" 152852,38 грн. основного боргу,
2330,04грн. пені, 7% річних у розмірі
1254,64грн..

Позивач в обґрунтування позовних вимог
зазначає, що між ДП „Керченський
морський торговельний порт" та ТОВ „
ВІЛЬХЕЛЬМСЕН ШИПС СЕРВІС ЮКРЕЙН " було
укладено договір №03-02-066/КО від 05.03.2013р.
В подальшому ДП „Керченський морський
торговельний порт" було реорганізовано
шляхом виділу стратегічних об'єктів
портової інфраструктури, іншого майна,
прав та обов'язків стосовно них
відповідно до розподільчого балансу
від 13.06.2013р. та акту приймання-передачі
від 13.06.2013р., утворено внаслідок виділу
ДП „Адміністрація морських портів
України" на виконання розпорядження
КМУ від 04.03.2013р. №133-р, Наказу
Міністерства інфраструктури України
від 19.03.2013р. №163, у зв'язку з чим права та
обов'язки порту за договором №03-02-066/КО
від 05.03.2013р. перейшли до ДП
„Адміністрація морських портів
України", що сторонами також закріплено
у додатковій угоді №4 від 13.06.2013р.
Згідно з умовами договору №03-02-066/КО від
05.03.2013р. позивач надає послуги судам під
українським та іноземними прапорами,
які заходять до порту м. Керч, проходять
транзитом по Керч-Єнікальському каналу
в/із Азовського моря та знаходяться під
агентським обслуговуванням
відповідача, а також сторонами
погоджено здійснення розрахунків
відповідачем за послуги, надані силами
та засобами відповідача, та порядок
сплати портових зборів. Постановою КМУ
від 03.06.2013р. №406 „Деякі питання
акваторій морських портів", яка набрала
чинності 21.06.2013р., були встановлені межі
акваторії морського порту Керч, з
врахуванням чого з 21.06.2013р. позивач
набув право на отримання корабельного
збору, який справляється із суден за
вхід в акваторію Керченського
морського порту, операційну акваторію
причалу (причалів), а також вихід з
акваторії Керченського морського
порту.

Як зазначає позивач, у вересні - жовтні
2013 р. Адміністрація надала послуги
суднам які здійснювали прохід по КЄК,
вхід в акваторію Керченського
морського порту та вихід з неї та
знаходились у зоні відповідальності
Керченського порту з морської безпеки,
у зв'язку з чим позивач виставив
відповідачу рахунки на оплату даних
послуг, які відповідачем було оплачено
за винятком суми корабельного збору, із
чого між сторонами виник спір,
врегулювання якого сторонам не вдалось
шляхом листування, що і стало підставою
для позивача звернутись до суду із
даним позовом.

Відповідач подав відзив на позов від
21.01.2014р. за вх.№1513/14, відповідно якого
просить суд відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог з підстав
викладених у відзиві.

21.01.14р. від відповідача надійшло
клопотання (вх.№2-205/14), згідно якого
просить суд залучити до участі у справі
№916/2509/13 в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: Кримське
республіканське підприємство "Порт-
Термінал" (95000, АР Крим, м. Сімферополь,
вул. О. Невського, буд. 8, )

Ухвалою господарського суду від
22.01.2014р. залучено до участі у справі
№916/2509/13 в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Кримське
республіканське підприємство "Порт-
Термінал".

17.02.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшли письмові
пояснення (вх. 4042/14) від Кримського
республіканського підприємства "Порт-
Термінал" відповідно яких третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
вважає відсутніми правові підстави для
нарахування та сплати корабельного
збору позивачу.

17.02.2014р. в засіданні суду представник
позивача надав письмові пояснення (вх.
4152/14) відповідно яких позовні вимоги
підтримує та просить задовольнити в
повному обсязі.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, оцінивши пояснення
представників сторін та їх правову
позицію, суд встановив наступне:

05.03.2013р. між ДП "Керченський МТП" (порт)
та ТОВ " ВІЛЬХЕЛЬМСЕН ШИПС СЕРВІС
ЮКРЕЙН " (агент) було укладено договір
№03-02-066/КО, за умовами якого предметом
договору є надання портом послуг
суднам під українським та іноземним
прапором, які заходять в порти та
судноремонтні підприємства м. Керч,
проходять транзитом Керч-Єнікальським
каналом в/із Азовського моря, та
знаходяться під агентським
обслуговуванням агента, а також
здійснення розрахунків агентом за
послуги, які надаються силами та
засобами порту, і порядок оплати
портових зборів (п.п.1.1., 1.2. договору).

Згідно п.5.3. договору від 05.03.2013р.
№03-02-066/КО агент зобов'язаний здійснити
по транзитному проходу оплату рахунка
не пізніше 10 банківських днів з дати
оформлення відповідного рахунка
портом. За відсутності оплати у
вказаний строк агент сплачує суму
боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від несвоєчасно
сплаченої суми за весь час
прострочення, починаючи з 11
банківського дня з дати оформлення
відповідного рахунка порту до повного
погашення суми заборгованості ,
проценти в розмірі 7% річних від
простроченої суми за весь час
прострочки.

Відповідно до п.1.1. Статуту ДП "АМПУ",
зареєстрованого 02.09.2013р. державним
реєстратором Реєстраційної служби ГУЮ
у м. Києві, ДП "АМПУ" є державним
унітарним підприємством і діє, як
державне комерційне підприємство,
створене відповідно до розпорядження
КМУ від 04.03.2013р. №133-р "Про погодження
пропозиції щодо реорганізації
державних підприємств морського
транспорту" та входить до сфери
управління Міністерства
інфраструктури України. Підприємство
утворене шляхом виділу з
реорганізованих державних
підприємств, стратегічних об'єктів
портової інфраструктури, іншого майна,
прав та обов'язків стосовно них
відповідно до розподільчих балансів та
є їх правонаступником, зокрема, ДП
"Керченський морський торговельний
порт" (п.3.1. Статуту).

З підстав реорганізації ДП
"Керченський МТП" та визначення його
правонаступником ДП "АМПУ", між
останнім та ТОВ " ВІЛЬХЕЛЬМСЕН ШИПС
СЕРВІС ЮКРЕЙН " 13.06.2013р. було укладено
додаткову угоду №4 до договору від
05.03.2012р. №03-02-066/КО, зокрема, замінено ДП
"Керченський МТП" на ДП "АМПУ".

Додатковою угодою №2 від 12.12.2013р. до
договору від 05.03.2013р. №03-02-066/КО сторони
дійшли згоди про продовження строку
дії договору до 31.12.2013р.

Позивачем відповідачу супровідними
листами були надіслані рахунки: №392 від
22.09.2013р. на суму 17956,74дол.США, № 531 від
21.10.2013р. на суму 14875,10 дол. США та №607 від
12.11.2013р. на суму 15124,94 дол. США.

Ці рахунки відповідач отримав згідно
поштових повідомлень 01.10.2013р., 2910.2013р. та
28.11.2013р.

В підтвердження того, що у вересні -
жовтні 2013 р. Адміністрація надала
послуги суднам які здійснювали прохід
по КЄК, вхід в акваторію Керченського
морського порту та вихід з неї та
знаходились у зоні відповідальності
Керченського порту з морської безпеки
позивач вважає виписки із вахтового
журналу Центру регулювання рухом суден
та відповідними документами „Cargo Manifest".

Як стверджує позивач, оплату рахунків
відповідачем здійснено частково
платіжними дорученнями від 18.10.2013р. та
від 14.11.2013р. Відповідачем оплачено
канальний збір та збір за послуги
служби морської безпеки.

Так, проаналізувавши наявні в
матеріалах справи документи, подані
сторонами докази та викладену їх
правову позицію, суд вважає заявлені ДП
„АМПУ" позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 152852,38 грн. основного боргу,
2330,04грн. пені, 7% річних у розмірі
1254,64грн. не правомірними, такими, що не
відповідають дійсним обставинам
справи з огляду на наступні положення
законодавства.

Згідно п.1 ст.901 Цивільного кодексу
України визначено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої (замовника) надати
послугу, яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник
зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.116 КТМ України у
морському порту або поза його
територією як постійні представники
судновласника діють агентські
організації (морський агент), які за
договором морського агентування за
винагороду зобов'язуються надавати
послуги в галузі торговельного
мореплавства. При виконанні договору
морського агентування морський агент,
що діє від імені судновласника, може
також діяти на користь іншої
договірної сторони, якщо вона її на те
уповноважила і якщо судновласник не
заперечує.

За положеннями ч.1 ст.117 КТМ України
морський агент виконує формальності та
дії, пов'язані з прибуттям,
перебуванням і відходом судна,
допомагає капітану судна у
налагодженні контактів з службами
порту, місцевими органами виконавчої
влади, в організації постачання і
обслуговування судна в порту, оформляє
митні документи та документи на вантаж,
інкасує суми фрахту та інші суми для
оплати вимог судновласника, що
виникають з договору перевезення,
сплачує за розпорядженням
судновласника і капітана судна суми,
пов'язані з перебуванням у порту,
залучає вантажі для морських ліній,
здійснює збір фрахту, експедирування
вантажу, наймання екіпажів для роботи
на суднах, виступає від імені
вантажовласника, а також договірною
стороною учасників перевезення
вантажів у прямому змішаному
сполученні.

Відповідно до положень ч.1 ст.73 КТМ
України морський порт є державним
транспортним підприємством,
призначеним для обслуговування суден,
пасажирів і вантажів на відведених
порту території і акваторії, а також
перевезення вантажів і пасажирів на
суднах, що належать порту.

Так, Наказом Міністерства
інфраструктури України від 27.05.2013р. №316,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України від 12 червня 2013 року за № 930/23462,
затверджено Порядок справляння та
розміри ставок портових зборів та
Порядок обліку та використання коштів
від портових зборів. В обґрунтування
своїх вимог, позивач посилається на те,
що додатком № 2 до Порядку справляння
портових зборів визначено перелік
морських портів/морських терміналів,
якими стягується корабельний збір за
державними регульованими тарифами, до
якого увійшов морський порт Керч, тоді
як КРП "Порт-Термінал" до переліку
морського терміналу, на користь якого
стягується корабельний збір, не
увійшов, що надає, на думку позивача,
підстави вважати, що відповідно
корабельний збір за вхід до акваторії
Керченського морського рибного порту
повинен бути сплачений на його користь.

Крім того, позивач посилається на
положення Постанови КМУ №406 від 03.06.2013р.
"Про деякі питання акваторій морських
портів, якою визначено межі акваторії
морського порту Керч. Пунктом 2,
зокрема, цієї постанови встановлено, що
акваторії морських портів надано у
користування державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" за умови недопущення передачі
їх або їх частин іншим суб'єктам
господарювання.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 статті 22
Закону України "Про морські порти
України" у морському порту
справляються такі портові збори:
корабельний, причальний, якірний,
канальний, маяковий, адміністративний
та санітарний. Використання коштів від
портових зборів допускається виключно
за їх цільовим призначенням.
Фінансування утримання гідротехнічних
споруд в об'ємах, необхідних для
підтримання їх паспортних
характеристик, здійснюється за рахунок
портових зборів, що справляються у
морських портах, де розташовані такі
гідротехнічні споруди. Розміри ставок
портових зборів для кожного морського
порту встановлюються національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері транспорту,
відповідно до затвердженої нею
методики. Порядок справляння, обліку та
використання коштів від портових
зборів, крім використання коштів від
адміністративного збору, визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту. Портові збори
сплачуються адміністрації морських
портів України, крім випадків,
визначених цим Законом. Причальний
збір справляється на користь власника
причалу, а якщо причал перебуває у
користуванні - на користь відповідного
користувача. Канальний збір
справляється на користь власника
каналу. Корабельний збір справляється
на користь користувача портової
акваторії, а також власника
операційної акваторії причалу
(причалів), збудованої до набрання
чинності цим Законом.

Аналогічна норма міститься в пункту 1.2
Порядку справляння та розмірів ставок
портових зборів, затвердженого Наказом
Міністерства інфраструктури України
№316 від 27.05.2013р.

Так, згідно Порядку справляння та
розмірів ставок портових зборів,
затвердженого Наказом Міністерства
інфраструктури України №316 від 27.05.2013р.,
визначено, що портові збори
(корабельний, причальний, якірний,
канальний, маяковий, адміністративний
та санітарний) справляються в морських
портах із суден і плавучих споруд, що
плавають під Державним Прапором
України та іноземними прапорами, за
групами згідно з додатком 1 до Порядку.
Сплата портових зборів у морських
портах здійснюється до виходу судна з
морського порту, а за транзитний прохід
каналами - шляхом попередньої оплати
або безпосередньо на вході у канал.
Судна, що заходять для здійснення
процедур, пов'язаних з пропуском через
державний кордон України без виконання
вантажних операцій, звільняються від
сплати корабельного збору (п.п.1.3., 1.4., 2.2.
Порядку).

Відповідно до пп.2, 4, 10, 15 п.1 ст.1 Закону
України "Про морські порт України"
акваторія морського порту/портова
акваторія - це певна кордонами частина
водного об'єкту/об'єктів, крім
суднового ходу, призначена для
безпечного підходу, маневрування,
стоянки та відходу суден; операційна
акваторія причалу/причалів - це
гідротехнічна споруда, в межах
портової акваторії, призначене для
безпечного підходу суден до причалу,
відходу від причалу, маневрування
судів під час здійснення швартових
операцій, а також маневрування суден
між причалами; гідротехнічні споруди
морських портів як інженерно-технічні
споруди, розташовані в межах території
та акваторії морського порту і
призначені для забезпечення безпеки
мореплавства, маневрування та стоянки
суден; судновий хід - це водний простір,
призначений для транзитного руху суден
між портами, позначений на місцевості і
на карті та визначений засобами
навігаційного обладнання.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03 червня 2013 року № 406 було визначено
межі акваторії морського порту Керч у
системі координат WGS-84/Керченський
морський торгівельний порт (на даний
час - Керченська філія ДП
"Адміністрація морських портів
України").

Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 серпня 2013 року № 606 "Про передачу
державному підприємству Керченський
морський рибний порт у користування
акваторії" були визначені межі
акваторії Керченського морського
рибного порту в системі координат WGS-84.

Згідно з пунктом 5 статті 1 Закону
України "Про морські порти України"
судноплавний канал - це гідротехнічна
споруда, природний або штучний водний
шлях для безпечного підходу суден до
портів, для проходу суден або для
сполучення окремих водних басейнів.
Прохід по Керч-Єнікальському и
підхідному каналах не відповідає
поняттю портової акваторії та
операційної акваторії причалу з таких,
зокрема, підстав: при проході морських
суден по каналах не здійснювалася
стоянка морських суден, а також їх
відхід; при проході морських суден по
каналах відсутні гідротехнічні
споруди, призначені для безпечного
маневрування судів під час швартових
операцій; в Керч-Єнікальському каналі і
підхідному каналі відсутні
гідротехнічні споруди, призначені для
маневрування і стоянки суден; в
Керч-Єнікальському каналі і підхідному
каналі відсутні причали, які в
розумінні підпункту 12 пункту 1 статті 1
Закону України "Про морські порти
України" визначаються як гідротехнічні
споруди, які мають швартові і відбійні
пристрої і призначені для стоянки
суден та їх обслуговування,
обслуговування пасажирів, у т.ч. для їх
посадки на судна та висадки з суден,
проведення вантажно-розвантажувальних
робіт.

Отже, Законом України "Про морські
порти України" визначено, що є
судноплавним каналом і внутрішнім
підхідним каналом, які призначені для
підходу до причалів і відходу від
причалів, маневрування в межах
акваторії морського порту, а також для
безпечного підходу суден до портів і
проходу суден, тобто поняття акваторії
морського порту/портової акваторії
відокремлені від поняття
судноплавного та внутрішнього
підхідного каналу.

Із матеріалів справи вбачається, що
оформлення приходу суден, які
перебували під агентуванням
Відповідача, до причалів КРП
«Порт-Термінал») та/або відходу суден
від вказаних причалів здійснювалось
капітаном морського рибного порту
відповідно до Положення про капітана
морського рибного порту, затвердженого
наказом Державного комітету рибного
господарства України від 24.09.1998 № 130, а
не капітаном морського порту
Керченської філії ДП «АМПУ»
(адміністрації Керченського морського
порту) відповідно до Порядку
оформлення приходу суден у морський
порт, надання дозволу на вихід суден у
море та оформлення виходу суден із
морського порту, затвердженого наказом
Міністерства інфраструктури України
від 27.06.2013 N 430, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 23.07.2013 за N
1230/23762. Вказане підтверджує здійснення
суднами вантажних операцій біля
причалів КРП «Порт-Термінал» в межах
акваторії, що надані державному
підприємству «Керченський морський
рибний порт» у користування, визначені
додатком до постанови Кабінету
Міністрів України «Про надання
державному підприємству «Керченський
морський рибний порт» у користування
акваторії» від 21.08.2013 № 606.

Оскільки, прихід/вихід суден, агентом
яких є Відповідач, не оформлювався
капітаном морського порту Керченської
філії ДП «АМПУ» (адміністрації
Керченського морського порту), а тому
прохід (перетинання) відповідними
суднами меж акваторії морського порту
Керч, визначених додатком до постанови
Кабінету Міністрів України «Про деякі
питання акваторій морських портів» від
03.06.2013 № 406, виключно в частині
здійснення транзитного проходу
зазначеними Керч-Єнікальським та
Керченським підхідним каналами без
здійснення власне заходження до
морського порту Керч з метою
подальшого заходу до причалів інших
суб'єктів господарювання, де в
подальшому здійснювались вантажні
операції, які не входять до
вищевказаних меж акваторії морського
порту Керч, не можна вважати входом в
акваторію та/або виходом з акваторії
морського порту Керч, за який
справляється корабельний збір
відповідно розділу II Порядку
справляння та розміри ставок портових
зборів та порядок обліку та
використання коштів від портових
зборів затверджено наказом
Міністерства інфраструктури України
від 27.05.2013 № 316 «Про портові збори»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.06.2013 за № 930/23462.

З врахуванням викладеного, відсутні
правові підстави для нарахування та
стягнення з відповідача на користь
позивача корабельного збору, зважаючи
на те, що відповідач сплатив на користь
позивача за прохід КЕК канальний збір.

Крім того, відповідно до пункту 2.1
Порядку обліку та використання коштів
від портових зборів, затвердженого
Наказом Міністерства інфраструктури
України №316 від 27.05.2013р., кошти від
корабельного збору використовуються:
на утримання та очищення акваторії
порту та операційної акваторії причалу
(причалів) від наносів і речовин, що
забруднюють її поверхню і дно; на
утримання, ремонт, модернізацію,
реконструкцію і будівництво
огороджувальних і
берегоукріплювальних споруд порту; на
виконання промірних робіт на акваторії
порту та операційній акваторії причалу
(причалів); на суднопідйомні та
підводно-технічні роботи на акваторії
порту та операційній акваторії причалу
(причалів), включаючи попереднє
водолазне обстеження дна та підняття
втрачених (скинутих) великогабаритних
предметів, такелажу та оснащення суден;
на днопоглиблювальні роботи, пов'язані
з підтримкою, поліпшенням, розвитком
(розширенням) акваторії порту та
операційної акваторії причалу
(причалів); на заходи, пов'язані із
забезпеченням безпеки судноплавства
на судноплавних шляхах; на утримання
персоналу, що бере участь у проведенні
робіт і здійснює технічний нагляд за
будівництвом (придбанням,
виготовленням), модернізацією,
реконструкцією, ремонтом та
експлуатацією акваторії і операційної
акваторії причалу (причалів) та інших
необоротних активів, що
використовуються на зазначені в цьому
пункті цілі, у тому числі на
забезпечення соціальних гарантій
цього персоналу; на забезпечення
функціонування та розвитку
національної системи пошуку і
рятування в морському
пошуково-рятувальному районі України;
на компенсацію інвестицій, внесених
суб'єктами господарювання у
стратегічні об'єкти портової
інфраструктури, що є об'єктами
державної власності, у порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України відповідно до чинного
законодавства; на компенсацію вартості
підводних гідротехнічних споруд
(канали, операційні акваторії причалів
тощо), що були збудовані за рахунок
приватних інвестицій до набрання
чинності Законом України "Про морські
порти України" та внесені до реєстру
гідротехнічних споруд у встановленому
законодавством порядку, що передаються
у державну власність, у порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України відповідно до чинного
законодавства.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку обліку
та використання коштів від портових
зборів кошти від канального збору
використовуються: на утримання,
обслуговування, ремонт та забезпечення
безпеки судноплавства на судноплавних
шляхах загальнодержавного значення і
каналах, очищення їх від наносів і
підтримання їхніх габаритів у межах
паспортних значень; на
днопоглиблювальні роботи, пов'язані з
підтриманням та/або поліпшенням
проектних габаритів на каналах; на
утримання, обслуговування та ремонт
засобів маяків, берегових і плавучих
засобів навігаційного обладнання (далі
- ЗНО) на каналах; на будівництво
(придбання, виготовлення),
модернізацію, реконструкцію, ремонт
каналів та інших необоротних активів,
що використовуються на зазначені в
цьому пункті цілі; на утримання
персоналу, що бере участь у проведенні
робіт та здійснює технічний нагляд за
будівництвом (придбанням,
виготовленням), модернізацією,
реконструкцією, ремонтом та
експлуатацією каналів та інших
необоротних активів, що
використовуються на зазначені в цьому
пункті цілі, у тому числі на
забезпечення соціальних гарантій
цього персоналу; на утримання інших
необоротних активів, що
використовуються для будівництва
(придбання, виготовлення),
модернізації, реконструкції, ремонту
та обслуговування каналів; на
компенсацію інвестицій, внесених
суб'єктами господарювання у
стратегічні об'єкти портової
інфраструктури, що є об'єктами
державної власності, у порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України відповідно до чинного
законодавства; на компенсацію вартості
підводних гідротехнічних споруд
(канали, операційні акваторії причалів
тощо), що були збудовані за рахунок
приватних інвестицій до набрання
чинності Законом України "Про морські
порти України" та внесені до реєстру
гідротехнічних споруд у встановленому
законодавством порядку, що передаються
у державну власність, у порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України відповідно до чинного
законодавства.

Отже, до вищенаведених висновків щодо
відмови позивачу в задоволенні позову
суд дійшов ще й з врахуванням того, що,
як свідчить зазначений Порядок обліку
та використання коштів від портових
зборів, корабельний збір є цільовим
платежем власників суден, що заходять
до акваторії певного порту відповідно
до її приналежності, тоді як, в
матеріалах справи відсутні докази
того, що агентоване відповідачем судно
заходило у внутрішню акваторію
Керченського морського порту,
маневрувало, швартувалось, здійснювало
стоянку біля причалів або
завантаження/розвантаження, з підстав
чого відсутні підстави для стягнення
корабельного збору.

Враховуючи вищевикладені положення
чинного законодавства, з огляду на
наявні в матеріалах справи
проаналізовані документи, суд вбачає
недоведеними позовні вимоги позивача
щодо правомірності нарахування до
стягнення з відповідача згідно
договору 05.03.2013р. №03-02-066/КО
корабельного збору з підстав чого в їх
задоволенні відмовляє.

Крім того, позивачем нараховано до
стягнення з відповідача пеню в сумі
2330,04грн., 7% річних у розмірі 1254,64грн..

У відповідності до приписів ст. 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язань може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи те, що суд встановив
відсутність основного зобов'язання
відповідача перед позивачем, не
підлягають задоволенню і позовні
вимоги про стягнення нарахованих на
основне зобов'язання пені та 7% річних.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК
України).

За наведених обставин, суд відмовляє в
задоволенні позову ДП „Адміністрація
морських портів України" в особі
Керченської філії Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" до ТОВ "ВІЛЬХЕЛЬМСЕН
ШИПС СЕРВІС ЮКРЕЙН " про стягнення
156437,06грн. повністю.

Згідно ст.49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору в сумі 1720,50 грн.
відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити позивачу в
задоволенні позову повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 21.02.2014р.

.

Суддя
Літвінов С.В.