ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

13.02.2014
Справа № 907/1246/13

Розглянувши матеріали справи

За позовом ОСОБА_1, м. Ужгород

До відповідача 1 ОСОБА_2, м. Макіївка
Донецької області

До відповідача 2 товариства з обмеженою
відповідальністю „В.Е.Н.", м. Ужгород

Про припинення юридичної особи ТОВ
„В.Е.Н.",

Cуддя Якимчук Л.М.

За участі представників учасників
процесу:

Від позивача - ОСОБА_3, представник по
довіреності від 04.10.2013;

Від відповідача 1 - ОСОБА_2, засновник;

Від відповідача 2 - не з'явився.

Суть спору: Позивач, ОСОБА_1 - засновник
ТОВ "В.Е.Н." з часткою 50 %, м. Ужгород,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 -
засновник ТОВ "В.Е.Н." з часткою 50 %, м.
Макіївка Донецької області та до
товариства з обмеженою
відповідальністю „В.Е.Н.", м. Ужгород,
про припинення юридичної особи ТОВ
„В.Е.Н." в результаті її ліквідації.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
посилається на те, що так як товариство
доходів тривалий час не отримує,
заборгованість перед кредиторами
відсутня, наявна економічна криза у
державі, 04.10.2013 загальні збори
учасників прийняли рішення
ліквідувати підприємство. Однак,
рішення загальних зборів учасників про
ліквідацію товариства відповідачем 1
не підписано, що перешкоджає
здійсненню процедури припинення
товариства у встановленому законом
порядку.

Відповідач 1 проти задоволення позову
заперечив з підстав, вказаних у відзиві
на позов.

Вважає, що питання стосовно припинення
товариства шляхом ліквідації не
вирішене, оскільки загальні збори
засновників товариства не проводились.

Відповідач 2 явку свого уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, натомість надіслав до суду
відзив на позовну заяву, у якому
підтримує вимоги позивача щодо
припинення юридичної особи - ТОВ
„В.Е.Н."

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача 1, вивчивши
матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „В.Е.Н."
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Ужгородської
міської ради 18.02.2004, про що видано
свідоцтво про державну реєстрацію
19.02.2004.

Позивач просить суд винести рішення
про припинення юридичної особи ТОВ
„В.Е.Н." у результаті її ліквідації,
надавши у підтвердження зазначеного,
рішення загальних зборів учасників
товариства від 04 жовтня 2013 року про
ліквідацію товариства у зв'язку з
недоцільністю подальшої роботи у даній
сфері та зміною законодавства, а також
протокол загальних зборів від 04.10.2013.
Проте, зазначені рішення та протокол
підписані лише учасником ОСОБА_1, який
володіє часткою у статутному капіталі
товариства у розмірі 50% від загального
його розміру, а підпис учасника
товариства ОСОБА_2, яка володіє часткою
у статутному капіталі товариства у
розмірі 50%, на рішенні та протоколі
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України
„Про господарські товариства"
загальні збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів. Тобто, рішення
загальних зборів учасників товариства
від 04.10.2013 за наявності підпису
виключно позивача не може слугувати
підставою для припинення товариства
відповідно до процедури, встановленої
законом щодо припинення юридичної
особи з ініціативи засновників.

Припинення діяльності суб'єктів
підприємництва регулюється
Господарським кодексом України (статті
59, 60), Цивільним кодексом України
(статті 104-112), а також Законами України
„Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців" від
15.05.2003, „Про господарські товариства"
від 19.09.1991 та ін.

Статтею 19 Закону України „Про
господарські товариства" передбачено,
що припинення діяльності товариства
відбувається шляхом його
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, виділення, перетворення) або
ліквідації з дотриманням вимог
законодавства про захист економічної
конкуренції. Припинення товариства
проводиться призначеною учасниками,
судом або уповноваженим органом
комісією з припинення товариства
(комісією з реорганізації,
ліквідаційною комісією) або
ліквідатором. Виконання функцій
комісії з припинення товариства
(комісії з реорганізації,
ліквідаційної комісії) може бути
покладено на орган управління
товариства.

Товариство ліквідується:

а) після закінчення строку, на який воно
створювалося, або після досягнення
мети, поставленої при його створенні;

б) за рішенням вищого органу
товариства;

в) на підставі рішення суду за поданням
органів, що контролюють діяльність
товариства, у разі систематичного або
грубого порушення ним законодавства;

на підставі рішення господарського
суду в порядку, встановленому Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

г) з інших підстав, передбачених
установчими документами.

Припинення товариства проводиться в
установленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст. 59 Господарського
кодексу України припинення діяльності
суб'єкта господарювання здійснюється
шляхом його реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації - за рішенням власника
(власників) чи уповноважених ним
органів, за рішенням інших осіб -
засновників суб'єкта господарювання чи
їх правонаступників, а у випадках,
передбачених законами, - за рішенням
суду.

Пунктом 12.2 Статуту товариства,
передбачено, що товариство може бути
ліквідоване добровільно або за
рішенням суду на підставах,
передбачених законом.

Законодавством передбачено дві
підстави припинення діяльності
господарського товариства: у
добровільному порядку і примусовому
порядку.

Згідно зі ст. 59 Господарського кодексу
України припинення суб'єкта
господарювання-юридичної особи в
добровільному порядку здійснюється:

- за рішенням власника або
уповноваженого ним органу, рішенням
інших осіб-засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників;

- досягнення юридичною особою мети,
заради якої її було створено;

- закінчення строку, на який була
створена юридична особа.

Уповноваженими органами на прийняття
рішень про припинення господарських
товариств є загальні збори учасників.

Відповідно до ст. 59 ГК і ст. 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» у примусовому порядку
припинення юридичної особи здійсню
ється за рішенням суду в разі:

- визнання недійсним запису про
проведення державної ре єстрації через
порушення закону, допущені при
створенні юри дичної особи, які не
можна усунути;

- провадження діяльності, що суперечить
установчим доку ментам, або такої, що
заборонена законом;

- невідповідності мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону;

- наявності в Єдиному державному
реєстрі запису про від сутність
юридичної особи за вказаним її
місцезнаходженням;

- визнання суб'єкта підприємницької
діяльності банкрутом (у випадках,
передбачених чинним законодавством);

- неподання протягом року до органів
державної податкової служби
податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до
закону.

Вказаний перелік підстав для
припинення юридичної особи, які не
пов'язані з банкрутством юридичної
особи, є вичерпним.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд вважає, що позивач не довів
наявність підстав, передбачених
законом, які дають можливість
припинити юридичну особу - товариство з
обмеженою відповідальністю „В.Е.Н." у
судовому порядку, не подано також
належних доказів і щодо прийняття
загальними зборами засновників
рішення про припинення господарського
товариства.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.
32, 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на
позивача.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України і може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.02.2014.

Суддя
Л. М. Якимчук