ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 лютого 2014 року Справа № 924/1045/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Божок В.С. -
головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Сибіги О.М.,

розглянувши матеріали касаційної
скаргиУправління Державної
казначейської служби України у
Чемеровецькому районіна
постановуРівненського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 у
справіГосподарського суду
Хмельницької областіза
позовомГородоцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій областідоСТОВ
"Орхідея"третя особаУправління
Державної казначейської служби
України у Чемеровецькому
районіпростягнення 1 398,55 грн.

ВстановиВ:

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з таких
підстав.

Касаційну скаргу подано із порушенням
строку, встановленого ст. 110 ГПК України
на подання касаційної скарги, а саме
касаційну скаргу, відповідно до
вхідного штемпеля апеляційного суду,
подано 31.12.2013 року, однак 20-денний строк
для подання касаційної скарги
закінчується 30.12.2013 року.

Відповідно до п.5 ст.1113, якщо скаргу
подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення такого
строку, або таке клопотання відхилено,
скарга підлягає поверненню.

Вимоги, що пред'являються до форми і
змісту касаційної скарги, визначені ст.
111 Господарського процесуального
кодексу України, зокрема, п. 4 вказаної
норми передбачено, що касаційна скарга
повинна містити вимоги особи, що подала
скаргу, із зазначенням суті порушення
або неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.11 №
11 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII1
Господарського процесуального кодексу
України", якщо в касаційній скарзі не
зазначено, порушення або неправильного
застосування яких конкретно норм
матеріального і/або процесуального
права припустилися суди нижчих
інстанцій у прийнятті оскаржуваних
судових рішень, в чому саме полягає
таке порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття цих рішень, то
касаційна скарга до розгляду не
приймається і підлягає поверненню
судом.

Зміст касаційної скарги зводиться до
аналізу фактичних обставин справи,
посилання на норми матеріального та
процесуального права і намагання
скаржника витлумачити останні.

При цьому в касаційній скарзі не
вказано суті допущеного порушення або
неправильного застосування норм
матеріального права судовими
інстанціями, натомість акцентується
увага на встановлених судом фактах, та
неповно досліджених доказах та
обставинах справи.

Крім того, скаржник просить
"скасувати рішення Рівненського
апеляційного господарського суду від
10.12.2013 по справі № 924/1045/13 від 07.10.2013
року", в той же час, відповідно до ст. 105
ГПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги апеляційний
господарський суд приймає постанову, а
відтак, враховуючи зазначення
скаржником одночасно дати прийняття
постанови Рівненським апеляційним
господарським судом та дати винесення
рішення господарським судом
Хмельницької області, є незрозумілим,
який саме процесуальний документ
оскаржується.

Керуючись ст.ст. 86, 110, 111, п.п. 5, 6 ст.
1113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Державної
казначейської служби України у
Чемеровецькому районі на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.12.2013 у справі
№ 924/1045/13 повернути скаржнику.

Головуючий:
Божок В.С.

Судді:
Костенко Т. Ф.

Сибіга О.М.