ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.2014р.
Справа №
905/826/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техпоставка»,

,
м.Дніпропетровськ

до відповідача Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія»,

, м.Донецьк

про стягнення 26775 грн. 21 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Войтанік Н.В. - по дов.

від відповідача: Герасимова Н.О. - по
дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Техпоставка»,
м.Дніпропетровськ, позивач, звернувся
до господарського суду з позовною
заявою до відповідача, Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія», м.Донецьк, про
стягнення заборгованості в сумі 26775
грн. 21 коп., у тому числі основний борг в
сумі 24180 грн. 00 коп., пеня в сумі 1797 грн. 06
коп. та три проценти річних в розмірі 798
грн. 15 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки №746
від 05.04.2012р., специфікацію від 05.04.2012р.,
видаткові накладні №РН-0000348 від
04.09.2012р., №РН-0000354 від 07.09.2012р.,
розрахунок суми позову.

Відповідач в судовому засіданні
26.02.2014р. підтвердив наявність
несплаченого боргу перед позивачем в
сумі 24180 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509
Цивільного кодексу України, ст.174
Господарського кодексу України
виникають, зокрема, з договору.

05.04.2012р. між сторонами був підписаний
договір поставки №746, за умовами якого
позивач (постачальник) зобов'язався
передати у власність покупця різци
(далі продукція), а відповідач
(покупець) - прийняти поставлену
продукцію у власність та своєчасно
оплатити її вартість, у відповідності з
умовами даного договору.

Відповідно до п.1.2 договору
номенклатура, кількість та ціна
продукції обумовлюються у
специфікаціях, які є невід'ємними
частинами даного договору.

Згідно з п.п.3.1, 3.3 договору поставки №746
від 05.04.2012р. умовами поставки продукції
є СРТ (83012, м.Донецьк, вул.Стадіонна, 1),
згідно «ІНКОТЕРМС - 2000» на протязі 5
(п'яти) днів після отримання заявки
отримувача, якщо інше не обумовлено у
відповідних специфікаціях/додатках до
даного договору. Датою поставки
вважається дата, вказана в
товарно-транспортній накладній.

Пунктами 4.1, 4.4 договору поставки №746
від 05.04.2012р. передбачено, що ціна на
поставлену постачальником продукцію
встановлюється сторонами у
відповідних специфікаціях/додатках до
даного договору. Загальна сума
договору визначається на підставі сум,
які вказані у специфікаціях/додатках
до даного договору, які підписані
постачальником та покупцем та складає
98580,00 грн., в тому числі ПДВ.

Даний договір набирає чинності з
моменту (дати) його підписання обома
сторонами та діє до 31.12.2012р., а в частині
виконання зобов'язань - до повного та
належного їх виконання (п.8.1 договору
поставки №746 від 05.04.2012р.).

05.04.2012р. сторонами була укладена
специфікація до договору поставки №746
від 05.04.2012р., якою узгоджено
найменування продукції: рєзєц РТМ
32.88.55.90/20С, її кількість, ціна, строк
поставки, тощо.

Як встановлено судом, відповідно до
наданих до матеріалів справи
видаткових накладних №РН-0000348 від
04.09.2012р., №РН-0000354 від 07.09.2012р. позивачем
було поставлено відповідачу товар на
загальну суму 24180 грн. 00 коп.

Факт постачання позивачем товару на
вказану суму з боку відповідача
підтверджено.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом 4.2 договору поставки №746 від
05.04.2012р. встановлено, що розрахунки за
поставлену продукцію за даним
договором здійснюються покупцем в
національній валюті України шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника з
відстрочкою платежу 60 календарних днів
з моменту поставки продукції.

За висновками суду, свої зобов`язання
щодо своєчасної та повної сплати
позивачу грошових коштів в сумі 24180 грн.
00 коп. за договором поставки №746 від
05.04.2012р., всупереч ст.526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України відповідач не виконав.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання і
на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За таких обставин, позивачем на
підставі ст.625 Цивільного кодексу
України внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов'язань з
оплати вартості товару, нараховано та
пред'явлено до стягнення три проценти
річних в сумі 798 грн. 15 коп. за період з
06.11.2012р. по 31.12.2012р.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно п.5.4. договору поставки №746 від
05.04.2012р. сторона, яка прострочила
виконання грошового зобов'язання за
даним договором, сплачує другій
стороні пеню в розмірі 0,1% від вартості
поставленої продукції за кожен день
прострочки платежу, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ.

Таким чином, позивачем на підставі п.5.4
договору поставки №746 від 05.04.2012р. також
заявлені вимоги про стягнення з
відповідача пені в сумі 1797 грн. 06 коп. за
період з 06.11.2012р. по 06.05.2013р.

За висновками суду, розрахунок трьох
процентів річних та пені є аріфметично
вірним, таким, що відповідає
законодавству, фактичним обставинам та
матеріалам справи.

Відповідач в засіданні суду 26.02.2014р.
підтвердив наявність несплаченого
боргу перед позивачем в сумі 248180,00 грн.
Одночасно, заперечень проти вимог про
стягнення санкцій відповідачем не
надано.

За таких обставин, виходячи з того, що
позов повністю доведений позивачем та
обгрунтований матеріалами справи,
вимоги про стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 24180 грн. 00 коп.,
пені в сумі 1797 грн. 06 коп. та трьох
процентів річних в розмірі 798 грн. 15
коп., підлягають задоволенню в повній
сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на
відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техпоставка»,
м.Дніпропетровськ до Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія», м.Донецьк про
стягнення заборгованості в сумі 26775
грн. 21 коп., у тому числі основний борг в
сумі 24180 грн. 00 коп., пеня в сумі 1797 грн. 06
коп. та три проценти річних в розмірі 798
грн. 15 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» (83001, м.Донецьк, вул.Артема, 63,
, р/р 8001 в АКБ «ТК
Кредит» м.Київ, МФО 322830; р/с 6963 в
ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техпоставка» (49000,
м.Дніпропетровськ, вул.Миронова, 8/27,
, р/р 979 в ДФ ПАТ
«Укрексімбанк», МФО 305675) основний борг
в сумі 24180 грн. 00 коп., пеню в сумі 1797 грн.
06 коп. та три проценти річних в розмірі
798 грн. 15 коп., всього заборгованість в
сумі 26775 грн. 21 коп., судовий збір в сумі
1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 26.02.2014р. оголошено
повний текст рішення.

Суддя
Г.В.
Левшина