ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р.Справа № 915/1652/13Одеський
апеляційний господарський суд у
складі:

Головуючого судді Ліпчанської Н.В.

Суддів Мацюри П.Ф., Лисенко В.А.

При секретарі судового засідання
Стеблиненко В.С.

За участю представників сторін:

Від позивача - Мурзак О.М., за дов. № 72
від 01.10.2013р.;

Від позивача - Толкачов С.М., за
паспортом серія НОМЕР_1, від 29.08.1996р.;

Відповідач - ОСОБА_3, за паспортом серія
НОМЕР_2, від 07.08.1996р.;

Від відповідача - ОСОБА_4, за дов. № 639,
від 11.04.2011р.

Розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 19.11.2013р.

у справі № 915/1652/13

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Агротранс"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

про зобов'язання звільнити приміщення
та стягнення коштів у сумі 54000,00грн.,

Встановив:

У вересня 2013 року, Товариство з
додатковою відповідальністю
"Агротранс" (далі - ТДВ "Агротранс")
звернулось до господарського суду
Миколаївської області із позовом до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(далі - ФОП ОСОБА_3) про звільнення
орендованого приміщення та стягнення
заборгованості з орендної плати у
сумі 54000грн., а також про
відшкодування судових витрат у сумі
2867грн.50 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТДВ
"Агротранс" посилається на те, що у
серпні 2002 року між ним та ФОП ОСОБА_3
було укладено договір оренди
комплексу нежитлових приміщень,
розташованого в АДРЕСА_1, строком на
два роки з правом викупу. Відповідно
до умов даного договору, ФОП ОСОБА_3
зобов'язався сплачувати ТДВ
"Агротранс" орендну плату у розмірі
500грн. на місяць не пізніше 5-го числа
наступного місяця, Договір діє з
01.08.2002р. по 01.08.2004р., а зі спливом
терміну його дії відповідач має право
викупити приміщення, загальна
вартість при реалізації якого
складає 25000грн., при цьому сума
внесеної орендної плати зараховується
до загальної вартості приміщення
(а.с.8-9).

ТДВ "Агротранс" вказує, що протягом
кількох років Договір виконувався
сторонами належним чином: він,
передав, а ФОП ОСОБА_3 прийняв і
використовував орендовані
приміщення, сплачувавши за нього
орендну плату. За період з 01.08.2002р. по
01.08.2004р. ФОП ОСОБА_3 сплатив
12500грн., однак договір купівлі -
продажу орендованого приміщення
станом на 02.08.2004р. сторонами не
укладено, та зі спливом терміну дії
Договору відповідач продовжував
користуватися майном та сплачувати
орендну плату. За період з 30.08.2004р. по
10.01.2005р. ФОП ОСОБА_3 сплатив ще 12500грн. і,
вважаючи, що після сплати 25000грн., у
період з 01.08.2002р. по 10.01.2005р., він став
власником орендованого майна,
припинив орендні платежі.

18.10.2013р. до господарського суду
Миколаївської області від ОСОБА_3
надійшов відзив на позовну заяву, в
якому він просить в позові відмовити в
повному обсязі., вважаючи. що сплативши
25 000,00грн. він придбав зазначене майно, а
отже є добросовісним набувачем (а.с.
42-44).

19.11.2013р. ТДВ "Агротранс" надав заяву про
уточнення позовних вимог, згідно яких
зменшив їх на 12500грн. (а.с. 204).

Рішенням господарського суду
Миколаївської області (Суддя -
Гриньова-Новицька Т.В.) позов
задоволено частково. Суд зобов'язав ФОП
ОСОБА_3 звільнити нежитлові приміщення
№№6-10 літер "Г", що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1 і передати їх ТДВ
"Агротранс", та стягнув з ФОП ОСОБА_3 на
користь ТДВ "Агротранс" 18 000,00грн. боргу,
і 1 893,00грн. судових витрат.
Господарський суд відмовив в частині
стягнення боргу на суму 23 500,00грн.

Мотивуючи дане рішення, місцевий
господарський суд, посилаючись на
норми статей 256, 257, 267, 764, 782, 785, 795 ЦК
України, ч.4 п.5.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
№12 від 29.05.2013, дійшов до висновку про те,
що неповерненням об'єкта оренди,
відповідач порушує вимоги
законодавства та право позивача.

До винесення рішення відповідач
звернувся до суду з письмовою заявою
про застосування позовної давності.
Приймаючи до уваги, що позивач не
довів пропущення ним строків позовної
даності з поважних причин, суд
застосовував позовну давність у три
роки та частково відмовив у
задоволенні позову майнового
характеру. Господарський суд стягнув з
відповідача заборгованість в сумі 18
000грн. за три роки, що передувала
пред'явленню позову, а саме: з 01.09.2010р.
по 01.09.2013р., в частині стягнення 23500 грн.
за період з 01.10.2006 по 01.09.2010 в позові
було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
місцевого господарського суду 16.12.2013р.,
ФОП ОСОБА_3 звернувся із апеляційною
скаргою до Одеського апеляційного
господарського суду, вважаючи що
рішення прийняте із порушенням норм
матеріального права, а тому його слід
скасувати та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_3
посилається на приписи ст.ст. ч.1 760, ч.1
761, ч.1 762 ЦК України та зазначає, що ТДВ
"Агротранс" не мав права укладати даний
договір, не будучи власником об'єкту
оренди, він не може, а і стягувати
орендну плату, а ні витребувати майно з
чужого володіння, навіть, незаконного
володіння.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
вважає, що рішення господарського суду
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами 01.08.2002р. був укладений
договір оренди комплексу нежитлових
приміщень, розташованого в АДРЕСА_1,
строком на два роки з правом викупу
(а.с. 8-9).

17.11.2010р. ТДВ "Агротранс" звернувся до ФОП
ОСОБА_3 із Листом №45 з вимогою
повернути йому орендоване приміщення
у термін до 25.12.2010р. (а.с. 31). Зазначений
Лист ФОП ОСОБА_3 отримав 24.11.2010р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення(а.с. 33).

02.08.2013р. ТДВ "Агротранс" направило
претензію за №47 до ФОП ОСОБА_3 про
повернення нерухомого майна з чужого
незаконного володіння та стягнення
заборгованості по орендній платі за
договором оренди від 01.08.2002р., в якій
просив негайно звільнити приміщення,
підписати акт приймання-передачі та
сплатити заборгованість (а.с. 29-30).

Зазначені Лист та претензія
ОСОБА_3 були проігноровані та залишені
без відповіді, що і стало причиною
звернення ТДВ "Агротранс" до
господарського суду.

Статтею 764 Цивільного кодексу України
визначено, що у разі, якщо наймач
продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то,
за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Відповідно до ст.782 ЦК України,
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд. У разі відмови
наймодавця від договору найму договір
є розірваним з моменту одержання
наймачем повідомлення наймодавця про
відмову від договору. Отже, з 24.11.2010
Договір між сторонами слід вважати
розірваним (припиненим).

У статті. 785 ЦК України вказано, що
у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Згідно з ч.4 п.5.4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
№12 від 29.05.2013 у розгляді справ зі
спорів, що виникають з договорів
оренди будівель або інших
капітальних споруд, господарські суди
мають враховувати умови договору та
спеціальні норми ст.795 ЦК, в силу яких
договір найму припиняється з моменту
оформлення відповідних документів (
актів), що підтверджують повернення
наймачем предмета договору найму.

Частиною 4 п.5.4 зазначеної Постанови
Пленуму визначено., що у розгляді
справ зі спорів, що виникають з
договорів оренди будівель або інших
капітальних споруд, господарські суди
мають враховувати умови договору та
спеціальні норми ст.795 ЦК України, в
силу яких договір найму припиняється
з моменту оформлення відповідних
документів (актів), що підтверджують
повернення наймачем предмета
договору найму.

Статтею 795 Цивільного Кодексу
України визначено, що повернення
наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом
(актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму
припиняється.

Судова колегія, погоджується із
висновками місцевого господарського
суду щодо визнання хибними тверджень
відповідача про те, що після сплати у
січні 2005 року 25000 грн. він став
власником орендованого приміщення,
оскільки по - перше: договір купівлі -
продажу нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації ( ст. 657 ЦК), а
такий договір сторонами не укладався,
а по - друге: рішенням господарського
суду Миколаївської області від 11.05.2011
у справі №5016/742/2011 (1/55), залишеним без
змін постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
05.07.2011, відповідачу - ФОП ОСОБА_3, було
відмовлено у задоволенні позову про
визнання договору купівлі - продажу
нерухомого майна дійсним і згідно зі
ст. 35 ГПК цей факт не підлягає
доведенню знову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
прийнято з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
при повному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи, а тому
правових підстав для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99;101-105 ГПК України, суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 19.11.2013р. по
справі № 915/1652/13 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови підписано
20.02.2014р.

Головуючий суддя
Н.В. Ліпчанська

Суддя
П.Ф. Мацюра

Суддя
В.А. Лисенко