ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.
Справа № 5015/4737/12

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Хабіб М.І.

суддів
Гриців В.М.

Зварич О.В.

при секретарі судового
засідання Бараняк Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Будівельне управління - 62", №342 від
23.12.13р.

на рішення господарського суду
Львівської області від 11.12.2013 р.

у справі № 5015/4737/12

за позовом: Приватного акціонерного
товариства "Будівельне управління - 62",
Львівська область, м. Новий Розділ,

до відповідача: Новороздільського
міського центру зайнятості, Львівська
область, м. Новий Розділ,

про: стягнення 55 789 грн. 20 коп.
заборгованості, 780 грн. 30 коп. 3% річних, 1
948 грн. 20 коп. пені та судових витрат.

за зустрічним позовом:
Новороздільського міського центру
зайнятості, Львівська область, м. Новий
Розділ,

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Будівельне
управління - 62", Львівська область, м.
Новий Розділ,

про: визнання договору від 27.02.2012 року
№11 недійсним.

За участю представників :

позивача: Турчин Я.М. - представник
(довіреність в матеріалах справи);

відповідача: Лебедь О.В. - представник
(довіреність в матеріалах справи);

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Будівельне управління - 62" звернулось
до господарського суду Львівського
області з позовом до Новороздільського
міського центру зайнятості про
стягнення 58 517,70грн., з яких: 55 789 грн. 20
коп. заборгованості , 780 грн. 30 коп. 3%
річних, 1 948 грн. 20 коп. пені. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що на
виконання умов договору №11 від 27.02.2012р.
позивач виконав роботи з поточного
ремонту приміщень, які орендував
відповідач за договором оренди №2/1 від
01.08.2003р. У встановлений договором №11
строк відповідач виконаних робіт не
прийняв, акт не підписав, мотивованої
відмови від підписання акту не надав,
робіт не оплатив.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 29.11.2012р.
прийнято до спільного розгляду з
первісним позовом зустрічну позовну
заяву Новороздільського міського
центру зайнятості до Приватного
акціонерного товариства "Будівельне
управління - 62" про визнання недійсним
договору №11 від 27.02.2012 р. з тих підстав,
що договір був укладений проти його
справжньої волі внаслідок
застосування психічного тиску з боку
другої сторони.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 11.12.2013р. у справі
№5015/4737/12 (головуючий - суддя Козак І.Б.,
судді Запотічняк О.Д. та Яворський Б.І.)
в задоволенні первісного та
зустрічного позовів відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване положеннями ст. ст. 11, 203, 215,
216, 509, 526, 530, 875 ЦК, ст.ст.173, 174, 175, 193, 207, 216
ГК України, постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. №11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними». При прийнятті рішення про
відмову в задоволенні первісного
позову місцевий суд виходив з того,
зокрема, що позивач за первісним
позовом не подав належних та
допустимих доказів на підтвердження
факту виконання підрядних робіт,
оскільки Акт приймання виконаних
будівельних робіт та Довідка про
вартість виконаних підрядних робіт та
витрати за травень 2012 року не
підписані уповноваженою особою
відповідача - Новороздільського МЦЗ, і
позивач не подав доказів оскарження
відмови відповідача від прийняття
виконаних підрядних робіт та
підписання акту. Відтак, суд дійшов
висновку, що обов'язок з оплати робіт за
договором №11 у центру зайнятості не
настав.

Щодо зустрічних позовних вимог, то суд
першої інстанції визнав
безпідставними та необґрунтованими
доводи відповідача про укладення
договору від 27.02.2012 року №11 проти його
справжньої волі внаслідок
застосування психічного тиску з боку
другої сторони.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу,
вважає рішення в частині відмови в
задоволенні первісних вимог таким, що
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить рішення суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні первісного позову
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги ПрАТ "Будівельне
управління - 62" задоволити. Скаржник
зазначає, що судом першої інстанції не
враховано, що Акт виконаних робіт та
Довідка вартості виконаних робіт та
витрат за травень 2012 року на суму 55789,20
грн. за Договором № 11 від 27.02.2012р.були
надані відповідачу, проте відповідач
всупереч вимогам закону (ст.837 і ст.853 ЦК
України) та умовам договору їх не
підписав, мотивованої відмови від
підписання не надав, робіт не оплатив.
Посилаючись на норми ч.4 ст.882 ЦК
України, скаржник вважає акт і довідку,
які підписані позивачем із зазначенням
в них про відмову в підписанні цих
документів іншою стороною, належними
та допустимими доказами. Поряд з тим
вказує, що всупереч приписам ст.84 ГПК
України місцевий суд не вказав норму
законодавства, якою він керувався щодо
необхідності чи можливості оскарження
підрядником відмови замовника від
підписання акта передання-приймання
робіт. Зазначає, що оскарження
підрядником відмови замовника від
підписання акта передання робіт не
передбачено чинним законодавством,
водночас ч.4 ст.882 ЦК України
передбачено можливість визнання судом
недійсним односторонньо підписаного
акту і лише у разі обґрунтованої
відмови другої сторони від його
підписання. Статтею 15 цього Кодексу,
яка встановлює способи захисту
цивільних прав та інтересів осіб, також
не передбачено можливості оскарження
відмови підрядника чи замовника від
підписання акту виконання робіт.

Таким чином, вважає помилковим
висновок місцевого суду про
недоведеність вимог за первісним
позовом.

У відзиві від 21.02.2014р. на апеляційну
скаргу відповідач заперечує проти
доводів скаржника та зазначає, зокрема,
що кошторисом видатків на 2012,2013 та
2014роки не передбачені кошти на оплату
послуг з поточного ремонту приміщень.
Також стверджує, що на момент укладення
договору №11 сторонами не досягнуто
згоди щодо стану приміщень, в яких мали
проводися ремонтні роботи, що самі по
собі акт і довідка не підтверджують
якість робіт. Вважає рішення місцевого
суду законним та обґрунтованим,
просить рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 28.01.2014р. була
оголошена перерва до 25.02.2014р.

В судове засідання 25.02.2014р.представники
сторін з'явилися та підтримали свої
доводи.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, Львівський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
01.08.2003р. Новороздільським міським
центром зайнятості (орендар) та ЗАТ
"Будівельне управління - 62"
(орендодавець), перейменоване у
Приватне акціонерне товариство
"Будівельне управління - 62"( виписка з
ЄДР від 12.05.2011р.) був укладений Договір
оренди №2/1, за умовами якого
орендодавець передає, а орендар
приймає у строкове платне володіння та
користування нежитлові приміщення
адміністративного будинку ЗАТ
"Будівельне управління - 62", що
знаходяться за адресою: м. Новий Розділ,
вул. Шевченка, буд. 6 (далі - об'єкт
оренди) для використання під службові
приміщення відповідно до Акту
приймання -передачі, який є невід'ємною
частиною цього Договору. Загальна
площа об'єкта оренди складає 305,1 кв.м.

Повернення ОРЕНДОДАВЦЕВІ об'єкту
оренди здійснюється після закінчення
терміну чинності Договору або
дострокового припинення терміну
чинності цього Договору.(п.3.4)

Під час передачі об'єкту оренди
складається Акт здавання-приймання,
який належним чином засвідчується
уповноваженими представниками сторін.
Об'єкт оренди вважається поверненим
ОРЕНДОДАВЦЕВІ з моменту підписання
сторонами Акту здавання-приймання.
(п.3.6)

Відповідно до п. 3.7 Договору у разі
припинення чинності цього Договору
ОРЕНДАР повинен повернути
ОРЕНДОДАВЦЕВІ об'єкт оренди у
належному стані, не гіршому ніж на
момент передачі його в оренду, з
урахуванням нормального фізичного
зносу.

ОРЕНДАР зобов'язується, зокрема,
своєчасно провадити ремонтні роботи в
обсязі та в терміни, необхідні для
підтримання об'єкту оренди в належному
стані.(п.5.1.3.)

Згідно із п.7.1 Договору провадити у разі
необхідності поточний ремонт об'єкту
оренди лише на підставі переліку робіт,
визначеному комісією, утвореною
ОРЕНДОДАВЦЕМ за участю ОРЕНДАРЯ.

Обов'язок щодо складання Акту
приймання-передачі покладається па
сторону, котра передає об'єкт оренди
іншій стороні за цим Договором (п.7.4)

За умовами п.10.1 термін дії цього
договору встановлений з 01.08. 2003 р. до 31.12.
2003р. Договір вважається щорічно
продовженим на тих самих умовах,
передбачених цим Договором, якщо за
місяць до закінчення терміну його дії
не надійде заява однієї із сторін про
розірвання даного Договору або його
перегляду.

З матеріалів справи вбачається та
підтверджено представниками сторін в
судовому засіданні, що після
закінчення терміну дії договору його
дія за згодою сторін продовжувалась.

Так, згідно з актом прийому - передачі
від 01.08.2004р. нежитлове приміщення на 3 -
му поверсі в адмінбудинку по
вул.Шевченка,6 в м. Н.Розділ заг. площею
305,1 м. кв. передано орендарю. Технічний
стан приміщення: стіни та перегородки -
цегляні, оштукатурені та побілені;
підлога - дерев'яна, пофарбована; вікна
та двері - укомплектовані, засклені;
електроенергія, вода та каналізація -
під`єднані; опалення - центральне,
водяне, радіатори чавунні; кабінети
телефонізовані; змонтована комп'ютерна
мережа (а.с.95)

В подальшому Додатковою угодою від
26.12.2007р. до договору внесені зміни,
зокрема, щодо площі орендованих
приміщень, яку збільшили до 367,6 м.кв,
щодо орендної плати, яку також
збільшили та встановили в розмірі
2500грн.за 1 місяць ( з ПДВ).

.

30.11.2011р. позивач повідомив відповідача
(повідомлення від 30.11.2011 р. №474, отримане
відповідачем 30.11.2011р.) про розірвання з
01.01.2012р. Договору оренди від 01.08.2003 р. №2/1
та звернув увагу на непогодження
Новороздільським центром зайнятості
суми витрат на поточний ремонт
орендованих приміщень на підставі
переліку робіт, визначених комісією,
утвореною орендодавцем, за участю
орендаря (п.7.1 Договору) незважаючи на
неодноразові вимоги, зокрема лист ПрАТ
«Будівельне управління - 62» від 16.11.2011р.
№445.

Відповідач надіслав лист від 07.12.2011 р.
№1344/09, в якому погодився із
розірванням Договору оренди від 01.08.2003
року №2/1.

Як стверджує позивач та не заперечує
відповідач, орендовані приміщення
звільнені відповідачем 20.12.2011р., проте
акт здавання - приймання приміщень
сторонами не підписаний.

Поряд з тим, 27.02.2012 р. Новороздільським
міським центром зайнятості (замовник)
та ПрАТ "Будівельне управління - 62"
(виконавець) укладено Договір №11 (а.с.
56-57), за умовами якого замовник доручає,
а виконавець зобов'язується здійснити
поточний ремонт в приміщеннях, що
орендувались Новороздільським міським
центром зайнятості, за адресою: м. Новий
Розділ, вул. Шевченка, 6

Відповідно до п.2.1 Договору загальна
вартість послуг щодо здійснення
поточного ремонту становить 55789,20 гри.

Вартість послуг щодо здійснення
поточного ремонту детально
визначається договірною ціною (додаток
1), яка додається до цього Договору та є
його невід'ємною частиною (п.2.2).

Згідно з п.3.1 договору замовник
зобов'язується, зокрема:

підписувати оформлені належним чином
акти наданих послуг (форми КБ-2в та КБ-3)
упродовж 3-х робочих днів з дня їх
подання Виконавцем. (3.1.2)

оплачувати надані послуги згідно з
договірною ціною на підставі
оформлених належним чином актів форми
КБ-2в та КБ-3 упродовж 10 робочих днів
після їх підписання. (3.1.3)

здійснити на підставі поданих
Виконавцем рахунків остаточний
розрахунок за надані послуги упродовж
14-ти календарних днів з дня підписання
сторонами акту наданих послуг (3.1.4).

упродовж 5-ти календарних днів з дня
отримання від виконавця акту наданих
послуг розглянути його та підписати
або надати Виконавцю мотивовану
відмову від підписання цього акту
(п.3.1.5).

За несвоєчасне проведення розрахунків
замовник сплачує пеню в розмірі
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення ( п.4.2).

Термін чинності цього Договору з 27.02.2012
до 30.06.2012р.

Сторонами складені та підписані
дефектний акт, в якому визначений
конкретний перелік робіт по ремонту
приміщень, їх об'єми, а також договірна
ціна, яка становить 55 789,20грн.(а.с. 26-28).

Згідно з актом приймання виконаних
робіт форми КБ-2в та довідкою про
вартість виконаних підрядних робіт
форми КБ-3 за травень 2012 р. на виконання
умов договору №11 від 27.02.2012р. позивачем
виконані роботи з поточного ремонту
приміщень на суму 55 789,20грн. Названі
акт та довідка підписані позивачем
07.05.2012р.

08.05.2012р. акт виконаних робіт форми КБ-2в,
довідка про вартість виконаних робіт
КБ-3, а також розрахунок
загальновиробничих витрат, підсумкову
відомість ресурсів, розрахунок
кошторисного прибутку, розрахунок
адміністративних витрат, розрахунок
податку на додану вартість, розрахунок
податків, зборів, обов'язкових
платежів, накладні на матеріали надані
відповідачу, що підтверджується
підписом про отримання на
супровідному листі позивача від 07.05.2012
р. №151 (а.с. 18) В судовому засіданні
представник відповідача підтвердив
факт отримання керівником цих
документів

У встановлений договором строк
відповідач акту і довідки не підписав,
мотивованої відмови від підписання не
надав, робіт не оплатив, у зв'язку з чим
позивач звернувся до відповідача з
претензією від 23.07.2012р. №255( а.с. 19-20).

У відповіді від 22.08.2012р. № 914/01 (а.с. 59) на
вказану претензію відповідач відмовив
в її задоволенні посилаючись, зокрема,
на неможливість визначити стан
приміщень при їх звільненні та
поверненні у зв'язку з відсутністю акту
приймання-передачі , відтак,
необхідність проведення ремонту
орендованих приміщень. Також вказав на
відсутність у нього актів виконаних
робіт за травень 2012р. за договором № 11
від 27.02.2012р.

Встановивши обставини справи, оцінивши
матеріали справи та доводи сторін,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку, а згідно ст.526 ЦК України,
ст.193 ГК України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких вказівок -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ст.599 ЦК України, ст.202 ГК
України зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.

За договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк( ч1 ст.769 ЦК).

В силу ч.1 ст. 776 ЦК поточний ремонт речі,
переданої у найм, провадиться наймачем
за його рахунок, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі ( ч.1 ст785 ЦК).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 837 ЦК за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідач орендував нежитлові
приміщення за договором оренди №2/1 від
01.08.2003р., за умовами якого він мав
утримувати орендовані приміщення в
належному стані, проводити ремонтні
роботи та після припинення договору
повернути їх по акту
передавання-приймання у належному
стані, не гіршому ніж на момент
передачі в оренду. При цьому, обов'язок
складання такого акту покладений на
сторону, котра передає об'єкт оренди
іншій стороні (п.7.4 договору оренди).За
згодою сторін договір оренди був
розірваний, приміщення звільнені
відповідачем 20.12.2011р., однак акту
передавання - приймання відповідач не
склав. Разом з тим, 27.02.2012 року позивачем
та відповідачем укладено Договір №11,
за умовами якого відповідач доручив, а
позивач взяв на себе зобов'язання
здійснити поточний ремонт приміщень,
які орендував відповідач. Сторонами
підписані дефектний акт, в якому
визначений перелік та об'єми робіт, які
необхідно виконати, а також погоджено
договірну ціну в сумі 55 789, 20 грн.
Названі обставини свідчать про те, що
стан звільнених відповідачем
приміщень, які він орендував, не був
належним, приміщення потребували
ремонту, який відповідач доручив
провести позивачу..

На виконання умов Договору № 11 позивач
виконав роботи та надав відповідачу
акт виконаних робіт форми КБ-2в, довідку
про вартість виконаних робіт КБ-3, які
відповідач отримав 08.05.2012р. За умовами
договору ( пункти 3.1.4, .3.1.5) відповідач
мав упродовж 5-ти календарних днів
підписати акт та довідку та провести
упродовж 14 календарних днів з дня
підписання остаточний розрахунок, або
надати мотивовану відмову від
підписання. Проте, відповідач акту і
довідки не підписав, мотивованої
відмови не надав, робіт не оплатив.

Статтями 853, 854 ЦК України встановлено
обов'язок замовника прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, та обов'язок
оплатити виконані роботи .

В силу ст. 882 ЦК замовник, який одержав
повідомлення підрядника про
готовність до передання робіт,
виконаних за договором будівельного
підряду, або, якщо це передбачено
договором, - етапу робіт, зобов'язаний
негайно розпочати їх прийняття.
Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

Акт форми КБ-2в та довідка форми КБ-3 за
травень 2012р. підписані позивачем , в цих
документах вказано про відмову
відповідача від їх підписання.
Відповідач підтверджує факт надання
йому акту форму КБ-2в та довідка форми
КБ-3 за травень 2012р. та не заперечує
факту їх непідписання. Наведені
відповідачем у відповіді від 22.08.2012р. №
914/01 (а.с. 59) на претензію позивача мотиви
відмови від виконання умов договору №11
щодо прийняття виконаних робіт,
підписання акту та оплати робіт
апеляційний суд вважає
необґрунтованими, оскільки
відповідач підписав договір №11,
дефектний акт, договірну ціну, цей
договір не розірваний і не визнаний
недійсним у встановленому законом
порядку. Відповідач отримав 08.05.2012р. акт
та довідку про виконання робіт, які
відповідають умовам договору №11 щодо
виконаних робіт, їх обсягу та вартості,
проте у встановлений договором строк
виконаних робіт не прийняв, цих
документи не підписав, мотивованої
відмови від їх підписання не надав,
робіт не оплатив, чим порушив умови
договору №11. Акт форми КБ-2в за травень
2012р., який підписаний позивачем, не
визнаний судом недійсним, відтак, разом
з довідкою форми КБ-3 є належними
доказами виконання робіт. Поряд з тим,
чинним законодавством не встановлено
обов'язку підрядника оскаржувати дії
замовника у разі його відмови від
прийняття виконаних робіт та відмови
від підписання акту.

На підставі викладеного апеляційний
суд погоджується з доводами скаржника
та вважає помилковим висновок
місцевого суду про неподання позивачем
за первісним позовом належних та
допустимих доказів на підтвердження
виконання робіт за договором №11 на
суму 55 789,20 грн.

Крім суми основного боргу 55 789,20 грн.
позивачем заявлені до стягнення з
відповідача пеня в сумі 1 948,20грн. та 3%
річних в сумі 780,30 грн., нараховані за
період з 22.05.12р. по 07.11.12р.( розрахунок
а.с. 41).

Статтею 611 ЦК встановлено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З урахуванням дати отримання
відповідачем акту та довідки (08.05.2012р.)
та умов договору №11 (п.3.1)щодо строку
підписання кінцевих актів виконаних
робіт (упродовж 5-ти календарних днів з
дня отримання) та проведення
остаточного розрахунку (упродовж 14-ти
календарних днів), прострочення оплати
має місце з 28.05.2012р. Відтак, нарахування
пені і 3% річних за період з 22..05.2012р. до
28.05.2012р. є безпідставним.

За період з 28.05. 2012. по 07.11. 2012р. пеня,
сплата якої передбачена п. 4.2 договору
№11, становить 1880,02грн., а 3% річних -
752,00грн.

Щодо зустрічних позовних вимог, то
судом першої інстанції правомірно
відмовлено в їх задоволенні враховуючи
наступне

Частиною 1 ст. 202 ЦК передбачено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.207 ЦК, правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Згідно із ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу
України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону.

Орган або особа, яка відповідно до
установчих документів юридичної особи
чи закону виступає від її імені,
зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно, не перевищувати своїх
повноважень.

У відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.(ч.3).

Матеріалами справи підтверджено, що
оспорюваний Договір № 11 від 27 лютого
2012р. від імені Новороздільського
міського центру зайнятості підписаний
директором ОСОБА_4, його підпис
скріплено печаткою Новороздільського
міського центру зайнятості.
Повноваження даної посадової особи
підтверджуються витягом з ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом від 29.11.2013р.
Відповідно до витягу особою
уповноваженою представляти
Новороздільський міський центр
зайнятості у правовідносинах з третіми
особами; яка має право вчиняти дії від
імені юридичної особи без довіреності,
у тому числі підписувати договори є
ОСОБА_4.

Установчими документами
Новороздільського МЦЗ не передбачено
обмежень на укладення господарських
договорів (правочинів) для керівника,
як і його посадовою інструкцією.

Названі обставини дають підстави для
висновку про наявність у директора
ОСОБА_4 належних повноважень на
укладення спірного договору від імені
Новороздільського міського центру
зайнятості.

В силу ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
зокрема: зміст правочину не може
суперечити Цивільному кодексу, іншим
актам законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину, має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.1 ст. 231 ЦК правочин, вчинений
особою проти її справжньої волі
внаслідок застосування до неї
фізичного чи психічного тиску з боку
другої сторони або з боку іншої особи,
визнається судом недійсним.

Правочин, вчинений під впливом
насильства, може визнаватися недійсним
внаслідок відсутності волі самої особи
на вчинення правочину, а волевиявлення,
яке має місце, відображає волю не
самого учасника правочину, а волю
будь-якої іншої особи, яка здійснює
вплив на учасника правочину.

Правочин, вчинений під впливом
насильства є оспорюваним. При
вирішенні спорів про визнання
недійсним правочину, вчиненого особою
під впливом насильства (стаття 231 ЦК),
судам необхідно враховувати, що
насильство має виражатися в
незаконних, однак не обов'язково
злочинних діях. Насильницькі дії
можуть вчинятись як стороною
правочину, так і іншою особою - як щодо
іншої сторони правочину, так і щодо
членів її сім'ї, родичів тощо або їх
майна. Факт насильства не обов'язково
має бути встановлений вироком суду,
постановленим у кримінальній справі.
(п.п.19, 21 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" від 06.11.2009, № 9)

В пункті 2.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
року №11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" вказано, що вирішуючи спори
про визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

В силу припису статті 204 ЦК України
правомірність правочину презюмується.
Отже, обов'язок доведення наявності
обставин, з якими закон пов'язує
визнання господарським судом
оспорюваного правочину недійсним,
покладається на позивача .

Ухвалою від 12.02.2013 року місцевим судом
було зупинене провадження у справі у
зв'язку з надсиланням матеріалів
справи №5015/4737/12 до прокуратури
Львівської області для проведення
перевірки обставин, викладених у
зустрічному позові.

Листом від 01.10.2013 року, вих. №11925,
зареєстрованим канцелярією суду 08.10.2013
року за вх. №1976/13, начальник
Миколаївського РВ ГУМВС України у
Львівській області підполковник
міліції Фецинець В.Н. повідомив суд про
те, що постановою слідчого СВ
Миколаївського РВ ГУМВС України у
Львівській області від 01.10.2013 року
закрито кримінальне провадження,
внесене 28.02.2013 року до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за №0000172,
у зв'язку з відсутністю в діях
працівників ПрАТ "БУ-62" складу
кримінального правопорушення.

Слід також зазначити, що на момент
укладення договору №11 ( 27.02.2012р.)
договір оренди з позивачем був
розірваний і відповідач в грудні 2011р.
звільнив орендовані приміщення за
адресою: м. Новий Розділ, вул. Шевченка,
буд.6 та з 02.02.2012р. почав строкове
платне користування частиною
нежитлових приміщень будівлі
навчального корпусу "В-2" по вул.
Грушевського, буд. 16-18 у м. Новий Розділ
Львівської області, загальною площею
209, 3 м. кв. для розміщення
Новороздільського міського центру
зайнятості та обслуговування
населення міста, що підтверджується
Договором оренди від 02.02.2012 року №3/1 та
Актом приймання-передачі орендованого
майна від 02.02.2012 року б/н.

Таким чином, відсутні підстави вважати,
що Договір №11 був укладений проти
справжньої волі відповідача внаслідок
застосування психічного тиску з боку
другої сторони.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду про безпідставність та
необґрунтованість зустрічного позову
та відмову в його задоволенні.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є: неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного апеляційний
суд вважає, що при вирішенні спору суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про відмову в задоволенні
первісного позову. Відтак, рішення
місцевого суду в цій частині належить
скасувати, прийняти нове, яким
первісний позов задоволити частково,
стягнути з відповідача на користь
позивача 55 789 грн. 20 коп.
заборгованості, 1880,02грн.пені та 752,00грн.
3% річних , в решті вимог за первісним
позовом відмовити. Щодо зустрічного
позову рішення суду першої інстанції
належить залишити без змін.

Судовий збір, сплачений позивачем за
подання позову та подання апеляційної
скарги, належить покласти на
відповідача пропорційно до
задоволених позовних та апеляційних
вимог.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу задоволити
частково.

2. Рішення господарського суду
Львівської області від 11.12.2013р. у справі
№5015/4737/12 в частині відмови в
задоволенні первісного позову
скасувати, в цій частині прийняти нове,
яким первісний позов Приватного
акціонерного товариства "Будівельне
управління - 62" до Новороздільського
міського центру зайнятості про
стягнення 58 517,70 грн. задоволити
частково.

Стягнути з Новороздільського міського
центру зайнятості, ідент. код 26411893,
юридична адреса: 81652, Львівська область,
м.Новий Розділ, Шевченка, буд. 6А,
фактичне місцезнаходження: 81652,
Львівська область, м. Новий Розділ, вул.
вул. Грушевського,16, на користь
Приватного акціонерного товариства
"Будівельне управління - 62", ідент. код
01272427, місцезнаходження;: 81652, Львівська
область, м. Новий Розділ, вул. Шевченка,
буд.6, - 55 789, 20 грн. заборгованості, 1880,02
грн. пені, 752,00грн. - 3% річних, 1604,19грн.
судового збору.

В задоволенні решти вимог за первісним
позовом відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

3. Стягнути з Новороздільського
міського центру зайнятості, ідент. код
26411893, юридична адреса: 81652, Львівська
область, м.Новий Розділ, Шевченка, буд.
6А, фактичне місцезнаходження: 81652,
Львівська область, м. Новий Розділ, вул.
вул. Грушевського,16, на користь
Приватного акціонерного товариства
"Будівельне управління - 62", ідент. код
01272427, місцезнаходження;: 81652, Львівська
область, м. Новий Розділ, вул. Шевченка,
буд.6, - 858,83грн. судового збору за
розгляд апеляційної скарги.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

5. Справу повернути до господарського
суду місцевого господарського суду.

Постанова підписана 27.02.2014р.

Головуючий-суддя
Хабіб М.І.

судді
Гриців В.М.

Зварич О.В.