ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" лютого 2014 р.Справа № 921/146/14-г/14 УХВАЛА
про повернення позовної заяви
Суддя Руденко О.В., розглянувши позовну
заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Підволочиського районного
споживчого товариства про визнання
договору дійсним, встановив наступне:
- порушення п.3 ст.57 ГПК України;
- порушення ст.56 ГПК України.
Відповідно до п.3 ст.57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно ст.6 Закону України "Про судовий
збір" судовий збір перераховується у
безготівковій або готівковій формі
виключно через установи банків чи
Пунктом 2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" від 21.02.2013 року N 7
встановлено, що платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором.
При цьому, відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.
Таким чином, долучена до позовних
матеріалів копія квитанції від 14.02.2014р.
про сплату судового збору в розмірі
1218,00 грн., не може вважатись належним
доказом в розумінні ст.34 ГПК України.
Відповідно до ст.ст.56, 57 ГПК України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення, а докази надіслання
долучити до позовних матеріалів.
Так, п.21 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 18.03.2008
р. N 01-8/164 "Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2007 році"
встановлено, якщо копія документа, що є
письмовим доказом, подається до
господарського суду фізичною особою,
то це може бути копія, засвідчена
підписом особи, яка її подає, із
зазначенням прізвища такої особи.
Проте, як вбачається із копій долучених
до позовної заяви фіскального чеку
органу зв'язку та опису вкладення,
вказані вимоги заявником виконані не
Відповідно до п.3.5. постанови Пленуму
ВГСУ "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року №18
недодержання вимог статей 54,56 та п.2 і 3
ч.1 ст.57 ГПК України щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені ст.63 ГПК
Згідно п.4,6 ст.63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі та
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
Таким чином, зважаючи на наведене,
позовна заява фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та долучені до
неї документи підлягають поверненню
позивачу на підставі п.4,6 ст.63 ГПК
України, без розгляду.
Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
На підставі викладеного, керуючись п.4,6
ст.63, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд
Позовну заяву та додані до неї
документи разом на 21 арк. повернути
заявнику - Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) - без розгляду.
Суддя