ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р.
Справа № 914/4317/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів
Т.С.

суддів
Желік
М.Б.

Кузь В.Л.

при секретарі Зошій М.Р.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРИФОН-БУД", м.Львів,
б/н від 11.01.2014 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 18.12.2013 року

у справі №914/4317/13

за позовом: Державного підприємства
Міністерства оборони України
"Львівський завод збірних конструкцій",
м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРИФОН-БУД", м.Львів

про: стягнення 52 626,74 грн.
заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача: Дацко О.В.- представник на
підставі довіреності б/н від 11.11.13 року;

від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні оголошену
вступну та резолютивну частини
постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Львівської області від 18.12.2013 року у
справі №914/4317/13 (суддя Сухович Ю.О.)
позов Державного підприємства
Міністерства оборони України
"Львівський завод збірних конструкцій"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРИФОН-БУД" про
стягнення 52626,74 грн. заборгованості
задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Львівської
області від 18.12.2013 року у справі
№914/4317/13, відповідач - ТзОВ "ГРИФОН-БУД" -
подав апеляційну скаргу з підстав
неповноти з'ясування місцевим
господарським судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник мотивує
апеляційну скаргу тим, що видаткові
накладні № 1425 від 20.09.2013 року та № 1373
від 12.09.2013 року представниками ТзОВ
«Грифон-Буд» не підписувалися та товар
згідно них отримано не було.

На підставі наведеного скаржник
просить рішення господарського суду
Львівської області від 18.12.2013 року
скасувати та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги Державного
підприємства Міністерства оборони
України "Львівський завод збірних
конструкцій" задоволити частково,
стягнувши з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРИФОН-БУД", 33156,59 грн.
заборгованості.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 914/4317/13
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
17.01.2014 року у склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Кузя В.Л. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
20.01.13 р. поновлено строк на оскарження
рішення в апеляційному порядку, подані
скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 11.02.14 р..

Представнику роз'яснено його
права згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 11.02.14 року
представник позивача з'явився, проти
апеляційної скарги заперечив з
підстав, викладених у поданому
письмовому відзиві на неї. Рішення суду
першої інстанції вважає законним та
обґрунтованим, просив залишити його
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Представник скаржника в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив. Враховуючи, що явка
представників сторін у судове
засідання не була визнана судом
обов'язковою, а також достатність
матеріалів справи для розгляду
апеляційної скарги по суті, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне:

як правильно встановлено судом
першої інстанції, 22.04.2013р. між Державним
підприємством Міністерства оборони
України "Львівський завод збірних
конструкцій" з однієї сторони
(продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ГРИФОН-БУД" з іншої
сторони (покупець) укладено договір
купівлі-продажу №66, відповідно до умов
якого продавець приймає на себе
зобов'язання виготовити та передавати
згідно даного договору у власність
покупця продукцію, що виготовляє
продавець, надалі-товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його вартість відповідно до
умов цього договору.

У відповідності до п. 1.2
вищезазначеного договору ціна,
загальна кількість, асортимент та
розгорнута номенклатура товару, що
поставляється за цим договором
визначається у специфікаціях, які є
невід'ємною частиною даного договору.
Пункт 1.3 договору
встановлює, що факт поставки товару за
цінами, загальною кількістю,
асортиментом та номенклатурою,
зазначаються у видаткових накладних.
Згідно з п.п.2.1, 2.2 договору
товар відвантажується продавцем
покупцю за договірними цінами,
зазначеними на кожний вид номенклатури
в специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даного договору. Загальна
сума договору складає загальну
вартість поставленого товару, яка
зазначена у специфікаціях та
видаткових накладних, які виставлені
продавцем для оплати покупцю по даному
договору. Загальна сума договору 800000
грн. Договором також передбачено умови
та строк поставки товару. Відпуск
товару продавцем покупцю оформляється
відповідними накладними.
Здавання-приймання товару за кількістю
та якістю проводиться у присутності
уповноважених представників сторін на
складі продавця. Обов'язок, перевірки
кількості, асортименту та якості
товару, покладається на представника
покупця в момент випуску товару на
складі продавця при здаванні-прийманні
товару (п.4.1-4.2). Разом з тим, п.п.5.1-5.2
договору встановлено порядок
проведення розрахунків, а саме: оплата
товару здійснюється покупцем шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок продавця. Покупець оплачує
вартість товару на умовах попередньої
оплати на підставі виставлених
рахунків протягом 5-ти банківських днів
із дня його виставлення. Можлива оплата
вартості товару протягом 3-х
банківських днів з дня отримання
товару відповідно до накладної, по якій
він відпущений.

На виконання умов договору
позивач виготовив та передав у
власність відповідачу товар за
видатковими накладними на загальну
суму 394626,74 грн., що підтверджується
відповідними видатковими накладними
та довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей.
Посилання скаржника на неотримання
товару за видатковими накладними № 1425
від 20.09.2013 року, № 1373 від 12.09.2013 року, не
доведено у встановленому порядку
належними доказами. Матеріалами справи
підтверджується отримання
відповідачем зазначеного товару на
підставі довіреностей.
Однак, відповідач в порушення
умов договору частково оплатив товар,
всього на суму 342000 грн. Заборгованість
становить 52626,74 грн., що правильно було
встановлено судом першої інстанції.

За умовами ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Згідно ст.655 ЦК
України за договором купівлі-продажу
одна сторонам (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

За умовами ст.663 ЦК України
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього кодексу.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктами 5.1 та 5.2 договору встановлено
порядок оплати: оплата товару
здійснюється покупцем шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок продавця. Покупець оплачує
вартість товару на умовах попередньої
оплати на підставі виставлених
рахунків протягом 5 - ти банківських
днів із дня його виставлення. Можлива
оплата вартості товару протягом 3-х
банківських днів з дня отримання
товару відповідно до накладної, по якій
він відпущений.

У відповідності із ст.193 ГК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Аналогічна правова позиція міститься у
ст.526 ЦК України згідно якої,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. За умовами ст.612
ЦК України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання свого зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Відповідач додаткових доказів не подав
і суду апеляційної інстанції, не
обґрунтовував неможливості подання
таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Львівської
області від 18.12.2013 року у справі №
914/4317/13 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101,
103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ГРИФОН-БУД", м.Львів - залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Львівської області від 18.12.2013 р. у
справі № 914/4317/13 - без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Львівської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 17.02.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

Суддя
Желік М.Б.

Суддя
Кузь В.Л.