ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Справа № 911/505/13-г Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Кочерової Н.О.,

Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну

скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»

на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 27 листопада 2013
року

у справі № 911/505/13-г

господарського суду Київської області

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Житлово-експлуатаційна компанія
«Коцюбинський»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверс-Сіті»

про стягнення 544 835,00 грн.

за участю представників

позивача - Калачов В.Б.

відповідача - Кіккас М.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Житлово-експлуатаційна компанія
"Коцюбинський" звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аверс-Сіті" про
стягнення заборгованості в розмірі
544835,00 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 25 квітня 2013 року
(суддя Лилак Т.Д.) залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27 листопада 2013
року (судді Шевченко Е.О.,
Зеленін В.О., Синиця О.Ф.) у справі
№911/505/13-г позовні вимоги задоволені
частково, стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Аверс-Сіті" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Житлово-експлуатаційна компанія
"Коцюбинський" 430091,32 грн. боргу, 8601,85 грн.
судового збору; стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Житлово-експлуатаційна компанія
"Коцюбинський" в доход Державного
бюджету України недоплачений судовий
збір у сумі 53 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеними
рішенням та постановою Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті» звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою в якій просить
рішення господарського суду Київської
області від 25 квітня 2013 року та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 27 листопада 2013
року скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

В обґрунтування зазначених вимог
заявник касаційної скарги посилається
на неправильне застосування судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що правовідносини
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Житлово-експлуатаційна компанія
"Коцюбинський", як управителя, та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аверс-Сіті", як
замовника, виникли на підставі
Договору №У/29-09-2011 про надання послуг з
управління житлового будинку за
адресою: вул. Пономарьова, 26, корпус 1,
смт. Коцюбинське, м. Ірпінь, Київська
область від 29 вересня 2011 року, за
умовами якого управитель зобов'язався
надавати замовникові послуги з
управління житлового будинку за
адресою: вул. Пономарьова, 26, корпус 1,
смт. Коцюбинське, м. Ірпінь, Київська
обл. та об'єктів благоустрою, що
розташовані на прибудинкових
територіях, для забезпечення його
сталого функціонування відповідно до
цільового призначення, збереження його
споживчих властивостей та організації
забезпечення потреби власників,
співвласників, наймачів, орендарів
окремих житлових і нежитлових
приміщень у своєчасному отримання
житлово-комунальних послуг відповідно
якості, а замовник надав право
управителю відраховувати належну йому
плату від загальної суми оплати за
житлово-комунальні послуги.

Відповідно до Акту приймання-передачі
об'єкта в управління з управління (з
балансу) відповідачем було передано
позивачу в управління житловий будинок
за адресою: вул. Пономарьова, 26, корпус 1,
смт. Коцюбинське, м. Ірпінь, Київська
область (загальні відомості про об'єкт:
кількість поверхів 21-22 поверхів + 5
технічних; площа забудови - 2 580 кв. м.;
загальна площа будинку - 48929,4 кв. м.;
житлова площа квартир - 17208,2 кв. м.;
загальна площа квартир - 35252,5 кв. м.;
загальна площа допоміжних приміщень -
12606,3 кв. м.; кількість квартир у будинку -
453, у томі числі однокімнатних 118
загальною площею 6046,4кв.м., двокімнатних
206 загальною площею 15491,0 кв. м.,
трикімнатних 128 загальною площею 13502,6
кв. м., чотирьохкімнатних 1 загальною
площею 212,5 кв. м.).

Згідно з п. 1.3. цього Договору
управителю доручається виконання
наступних функцій з управління
об'єктом: балансоутримання, визначення
виконавців житлово-комунальних послуг
та укладання договорів на виконання
житлово-комунальних послуг, контроль
виконання договорів, забезпечення
сталого функціонування об'єкта.

Відповідно до умов Договору позивач, як
управитель, зобов'язався, зокрема,
надавати послуги відповідно до вимог
правил управління будинком, в тому
числі, планувати заходи щодо
збереження і сталого функціонування
об'єкта та організовувати надання його
мешканцям житлово-комунальних послуг
відповідно до стандартів, нормативів,
норм, порядків і правил; вести
передбачену законодавством звітність,
а також технічну документацію щодо
стану об'єкта; забезпечувати належну
експлуатацію та утримання об'єкта
відповідно до його цільового
призначення і здійснювати контроль за
технічним станом інженерного
обладнання будинків, квартир та
приміщень такого об'єкта; вживати в
установлений законодавством строк
заходів до ліквідації аварійних
ситуацій та усунення порушень якості
послуг; забезпечувати своєчасну
підготовку об'єкта та його технічного
обладнання до експлуатації в
осінньо-зимовий період; вживати
заходів для енергозбереження
відповідно до погодженого із
замовником плану; здійснювати
управління майном особисто, а також
укладати договори із співвиконавцями
на виконання окремих видів робіт;
проводити огляд основних
конструктивних елементів будинків і
споруд об'єкта, за результатами якого
складати відповідні акти та
забезпечувати проведення
профілактичних, поточних, капітальних
та аварійних ремонтів згідно із
стандартами, нормативами, нормами,
порядками, правилами, вимогами щодо
строків та регламентами; укладати
договори про надання
житлово-комунальних послуг мешканцям
об'єкта в установленому законодавством
порядку, здійснювати контроль за
своєчасним наданням зазначених послуг
відповідної якості, проводити
перерахунок розміру плати за
житлово-комунальні послуги у разі їх
ненадання або надання не в повному
обсязі.

Для цього згідно Договору позивачеві
було надано право, в тому числі, від
свого імені вчиняти щодо об'єкта
правочини, необхідні для дотримання
правил управління будинком, з
урахуванням обмежень, установлених цим
Договором; визначати виконавців
окремих житлово-комунальних послуг,
укладати в установленому
законодавством порядку договори з
виробниками, виконавцями, мешканцями
об'єкта і контролювати виконання умов
таких договорів; отримувати на
поточний банківський рахунок плату від
мешканців об'єкта за надані
житлово-комунальні послуги; отримувати
плату за виконання своїх обов'язків, а
також кошти для відшкодування
понесених ним витрат з управління
об'єктом за умови отримання
відповідної письмової згоди замовника;
доступу в приміщення об'єкта з метою
ліквідації аварій, усунення неполадок
санітарно-технічного та інженерного
обладнання, його встановлення і заміни,
проведення технічних та
профілактичних оглядів у визначеному
законом порядку.

Таким чином, Договір № У/29-09-2011 від 29
вересня 2011 року за своєю правовою
природою є договором про надання
послуг, відносини за яким регулюються
главою 63 Цивільного кодексу України, а
також, з огляду на сферу надання послуг,
Законом України "Про
житлово-комунальні послуги",
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.05.2009р. №484 "Про затвердження
Типового договору про надання послуг з
управління будинком, спорудою,
житловим комплексом або комплексом
будинків і споруд", наказом МЖКГ
України від 02.02.2009р. №13 "Правила
управління будинком, спорудою,
житловим комплексом або комплексом
споруд".

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 901
Цивільного кодексу України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчиненні певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплати
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Статтею 1 цього Закону визначено, що
управитель - особа, яка за договором з
власником чи балансоутримувачем
здійснює управління будинком,
спорудою, житловим комплексом або
комплексом будинків і споруд і
забезпечує його належну експлуатацію
відповідно до закону та умов договору.

Згідно з п. 1.2. Правил управління
будинком, спорудою, житловим
комплексом або комплексом будинків і
споруд, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 02 лютого 2009 року №13, об'єкт
управління - окремий житловий будинок,
споруда або група будинків і споруд,
які становлять цілісний житловий
комплекс, разом з прилеглими до них
прибудинковими територіями, що
надається в управління. Послуга з
управління будинком - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби власників,
співвласників в ефективному
управлінні належним їм майном,
підтриманні об'єкта в належному
технічному стані, організації
забезпечення потреб мешканців об'єкта
в житлово-комунальних послугах.
Управління будинком - дії, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування будинку та
прибудинкової території відповідно до
їх цільового призначення і збереження
їх споживчих якостей, а також на
організацію забезпечення потреби
мешканців будинку в отриманні
житлово-комунальних послуг відповідно
до вимог нормативів, норм, стандартів,
порядків і правил. Функції з управління
будинком та забезпечення його належної
експлуатації власники, співвласники
або за їх дорученням балансоутримувач
здійснюють самостійно чи через особу,
яка за договором з власником чи
балансоутримувачем здійснює
управління будинком.

Згідно з п. 1.3. Правил управління
будинком, спорудою, житловим
комплексом або комплексом будинків і
споруд, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 02 лютого 2009 року №13,
управління будинком передбачає
виконання таких функцій: планування
заходів щодо збереження та сталого
функціонування об'єкта, наданого в
управління, та організацію
забезпечення потреб мешканців об'єкта
в отриманні житлово-комунальних послуг
відповідно до вимог пункту 3.3 цих
Правил; ведення передбаченої
законодавством звітності, а також
технічної документації щодо стану,
утримання та експлуатації об'єкта
відповідно до вимог пункту 3.6 цих
Правил; організацію належної
експлуатації та утримання об'єкта
відповідно до його цільового
призначення згідно з вимогами пунктів
3.7, 3.8 цих Правил; організацію
забезпечення потреб мешканців об'єкта
в житлово-комунальних послугах
відповідно до встановлених нормативів,
норм, стандартів, порядків і правил
згідно з вимогами пунктів 3.9 - 3.11 цих
Правил; організацію роботи з
мешканцями об'єкта згідно з вимогами
пунктів 3.12, 3.13 цих Правил; проведення
заходів щодо енергозбереження.

Пунктом 1.4. Правил управління будинком,
спорудою, житловим комплексом або
комплексом будинків і споруд,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 02 лютого 2009
року №13, визначено, що особою, що
здійснює управління будинком, є: у разі
самоуправління будинком - власники,
співвласники будинку, створені ними
органи, організації та об'єднання або
балансоутримувач чи будь-яка інша
особа, яка уповноважена від імені
власників, співвласників будинку
виконувати функції з управління
будинком; у разі здійснення управління
будинком відповідно до договору із
власниками, співвласниками усіх
житлових і нежитлових приміщень
об'єкта або за їх дорученням із
балансоутримувачем - управитель.
Управитель визначається власниками,
співвласниками або за їх дорученням
балансоутримувачем у встановленому
законодавством порядку. Управитель
відповідає за стале функціонування і
збереження споживчих властивостей
об'єкта, наданого в його управління,
відповідно до його цільового
призначення, а також за організацію
забезпечення потреби мешканців об'єкта
в отриманні житлово-комунальних послуг
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Згідно з п. 1.5. Правил для здійснення
функції з управління будинком
власники, співвласники можуть
самостійно укласти з управителем
договір, що оформляється відповідно до
законодавства, або уповноважити
будь-яку іншу особу на здійснення від
їх імені таких дій. На один об'єкт може
бути укладений один договір про
управління.

Предметом розгляду даної справи є
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача плати за надання
послуг з управління згідно Договору
№У/29-09-2011 від 29 вересня 2011 року за
період надання таких послуг з 01 січня
2012 року по 31 грудня 2012 року.

Так, згідно п. 4 Правил управління
будинком, спорудою, житловим
комплексом або комплексом будинків і
споруд, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 02 лютого 2009 року №13,
послуги з управління належать до
третьої групи житлово-комунальних
послуг залежно від порядку
затвердження цін/тарифів відповідно до
положень статті 14 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

У відповідності до ч. 1 ст. 14 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" залежно від порядку
затвердження цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги вони
поділяються на три групи: перша група -
житлово-комунальні послуги,
ціни/тарифи на які затверджують
уповноважені центральні органи
виконавчої влади, а у випадках,
передбачених законом, - національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
та національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики; друга група -
житлово-комунальні послуги,
ціни/тарифи на які затверджують органи
місцевого самоврядування для надання
на відповідній території; третя група -
житлово-комунальні послуги,
ціни/тарифи на які визначаються
виключно за договором (домовленістю
сторін).

Отже, згідно з Законом послуги з
управління визначаються виключно за
договором.

За умовами Договору №У/29-09-2011 від 29
вересня 2011 року його сторони
домовились, що замовник (відповідач у
справі) сплачує за надані управителем
послуги щомісяця згідно встановленого
тарифу на управління об'єктом у розмірі
2 грн. 50 коп. за 1 кв.м. (п. 2.1. Договору).

Згідно з п. 2.2. та п. 2.3. Договору вартість
послуги управителя може бути змінена
шляхом укладення відповідної
додаткової угоди до цього Договору у
разі високоякісного надання послуги з
управління об'єктом, вжиття дієвих
заходів енергозбереження та виконання
інших заходів щодо поліпшення
споживчих властивостей об'єкта.
Вартість та порядок оплати додаткових
послуг управителя визначається за
погодженням сторін та оформляється
додатковими угодами, які є невід'ємною
частиною цього Договору.

Додатковою угодою №5 від 11 травня 2012
року до Договору позивач та відповідач,
зокрема, внесли зміни в п. 2.1. Договору
та вказали в ньому, що вартість наданих
управителем послуг за цим Договором
складає 2,50 грн. за 1 м. кв. згідно тарифу
на управління об'єктом
(житлово-комунальні послуги). Замовник
сплачує послуги до 10-го числа місяця, що
є наступним за місяцем, в якому
надавались відповідні послуги на
підставі виставленого управителем
рахунку.

Згідно п. 3. Додаткової угоди №5 від 11
травня 2012 року до Договору сторони
дійшли взаємної згоди, що управителем
(позивачем у справі) в термін до 10 січня
2013 року буде здійснено перерахунок
загальної вартості послуг, що надані
управителем замовнику за Договором за
період з 01 січня 2012 року до 31 грудня 2012
року, строк оплати яких було
відстрочено (перенесено) на 2013 року. В
даному пункті Додаткової угоди №5 від 11
травня 2012 року також зазначено, що за
підсумками перерахунку управитель
оформлює рахунок на оплату замовником
управителю вартості послуг, що надано з
01 січня 2012 року до 31 грудня 2012 року,
строк оплати яких було відстрочено, та
акт виконаних робіт на послуги. Рахунок
на оплату замовником управителю
вартості послуг, що надано з 01 січня 2012
року до 31 грудня 2012 року, строк оплати
яких було відстрочено, підлягає оплаті
в термін до 20 січня 2013 року.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем, як визначено
Додатковою угодою №5 від 11 травня 2012
року до Договору, був здійснений
перерахунок вартості послуг з
управління, наданих у 2012 року, та
складено відповідний рахунок на
оплату №1 від 10 січня 2013 року, сума
визначена у зазначеному рахунку і є
предметом цього позову.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій не врахували
умови договору, а саме сторони у
частині 2 п. 3 Додаткової угоди №5 від 11
травня 2012 року до Договору погодили, що
за підсумками перерахунку позивач
оформляє рахунок на оплату замовником
управителю вартості послуг, що надано з
01 січня 2012 року до 31 грудня 2012 року,
строк оплати яких було відстрочено та
акт виконаних робіт.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій позивачем був оформлений та
надісланий відповідачу лише рахунок №
1 на оплату.

В порушення частини 2 п. 3 Додаткової
угоди №5 від 11 травня 2012 року до
Договору акт виконаних робіт на
послуги позивачем не був оформлений та
наданий відповідачу, про що свідчить
опис вкладення (т. 1 ар. 16).

Акт про надання послуг від 08 січня 2013
року був наданий відповідачу 24 квітня
2013 року та не підписаний останнім.

Згідно ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за № 168/70, визначено, що первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Первинні
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов'язкових
реквізитів кореспондується з пунктом
2.4. Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, згідно якого
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складається документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції (у
натуральному та/або у вартісному
виразі), посади і прізвища осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Рахунок за своїм призначенням не
відповідає ознакам первинного
документа, оскільки ним не фіксується
будь-яка господарська операція,
розпорядження або дозвіл на проведення
господарської операції, а носить лише
інформаційний характер.

З огляду на викладене, наявність
спірної заборгованості відповідача
перед позивачем є недоведеною
обставиною, а тому підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

У відповідності зі статтею 4
Господарського процесуального кодексу
України рішення з господарського спору
повинно прийматись у цілковитій
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленою господарським судом.
Проте рішення першої інстанції та
постанова суду апеляційної інстанції
зазначеним вимогам не відповідає, тому
підлягають скасуванню, з прийняттям
нового рішення, яким у позові слід
відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись
ст. ст. 53, 93, 106, 111-5, 111-7, 111-9 - 111-11
Господарського процесуального кодексу
України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Аверс-Сіті" задовольнити.

2. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 27
листопада 2013 року та рішення
господарського суду Київської області
від 25 квітня 2013 року зі справи №911/505/13-г
скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. В задоволенні позову відмовити.

5. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житлово-експлуатаційна компанія
«Коцюбинський» на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аверс-Сіті» 4300,91 грн. судового збору за
подання касаційної скарги.

Головуючий суддя
І. А. Плюшко

Судді
Н.О. Кочерова

С. С. Самусенко