ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" лютого 2014 р.Справа № 924/1458/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Субботіної Л.О., розглянувши
матеріали заяви про відстрочку
виконання рішення суду у справі

за позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Брацлав" смт. Брацлав
Немирівського району Вінницької
області

до Товариства з додатковою
відповідальністю "Завод Адвіс" м.
Хмельницький

про стягнення 395 000, 00 грн.

Представники сторін:

позивач: Михайленко А.Ю. - представник
за довіреністю від 20.11.2013р.

відповідач: Дунець А.І. - представник за
довіреністю №777 від 08.01.2014р.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 21.01.2014р. у
справі №924/1458/13 позов задоволено
повністю та стягнуто з Товариства з
додатковою відповідальністю "Завод
Адвіс" на користь Товариства з
додатковою відповідальністю "Брацлав"
395 000, 00 грн. заборгованості, 7900,00 грн.
судового збору.

03.02.2014 року на адресу господарського
суду Хмельницької області від
Товариства з додатковою
відповідальністю "Адвіс" надійшла
заява про відстрочку виконання рішення
суду, у якій відповідач посилається на
вкрай важкий фінансовий стан та
просить суд надати відстрочку у сплаті
стягнутої за рішенням суду суми в
термін до 30.06.2014р.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримує заяву про
відстрочку виконання рішення суду.

Представник позивача подав відзив на
заяву, в якому зазначає, що позивач у
заяві про відстрочку виконання рішення
суду не зазначає конкретних обставин,
що ускладнюють виконання рішення, а
тому просить суд відмовити відповідачу
у відстрочці виконання рішення.

Судом враховується, що відповідно до
ст. 121 ГПК України заява про відстрочку
виконання рішення підлягає розгляду в
десятиденний строк.

Оцінюючи доводи представників сторін
та матеріали справи, судом приймається
до уваги наступне.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Згідно ч.1 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Пунктом 7.1.1 постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України №9
від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
передбачено, що відстрочка - це
відкладення чи перенесення виконання
рішення на новий строк, який
визначається господарським судом.
Наприклад, відстрочка може надаватись
за рішенням, у якому господарським
судом визначено певний строк
звільнення приміщення, повернення
майна тощо.

Відповідно до п.7.2 вищевказаної
постанови підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Аналіз наведеного вище свідчить про те,
що відстрочка або розстрочка виконання
рішення суду чи зміна способу його
виконання можлива лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення. Визначальним фактором є
винятковість цих випадків та їх
об'єктивний вплив на виконання
судового рішення.

Крім цього, повинні враховуватись
інтереси сторін, їх матеріальний стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
в економіці держави та
інші обставини справи.

Таким чином, виходячи із зазначеного
законодавець у будь-якому випадку
пов'язує відстрочення виконання
судового рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

Встановлення та підтвердження факту
наявності виключних обставин, на які
посилається заявник, можливо лише
внаслідок сукупного аналізу
відповідних доказів щодо наявності
зазначених обставин, що безпосередньо
впливають на можливість виконання
рішення суду останнім у момент
звернення рішення до виконання.

Відповідач у своїй заяві посилається
на те, що підприємство перебуває у
важкому фінансовому становищі, у
зв'язку з чим просить надати відстрочку
у сплаті заборгованості. Крім того, в
усних поясненнях представник
відповідача вказує на наявність
значної кредиторської заборгованості
товариства перед органами Пенсійного
фонду України.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Заявником не подано в матеріали справи
належних та допустимих доказів на
підтвердження важкого фінансового
становища та наявності обставин, які б
ускладнювали виконання рішення у
визначений строк.

Також судом враховуються можливі
негативні наслідки для позивача при
затримці виконання рішення у
встановлений строк.

Зважаючи на викладене, враховуючи
надані відповідачем та позивачем
пояснення та докази, суд приходить до
висновку, що заява відповідача про
відстрочку виконання рішення суду (вх.
№05-08/256/14) не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з
додатковою відповідальністю "Завод
Адвіс" про відстрочку виконання
рішення по справі № 924/1458/13 від 21.01.2014р.
відмовити.

Суддя
Л.О. Субботіна

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (Вінницька обл.,
Немирівський р-н, смт. Брацлав, вул.
Леніна, 124),

3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул.
Чорновола, 88).