ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Справа № 925/52/14

За позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк"

до товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо -
комерційної фірми "Дея"

про стягнення 46122 грн. 15 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання
Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: Толюпа О.В. - за
довіреністю від 03.09.2013р.;

від відповідача: Нестеренко О.Ю.

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк"
звернувся до господарського суду
Черкаської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо -
комерційної фірми "Дея" про стягнення з
відповідача на користь позивача 46122
грн. 15 коп., у тому числі: 31500 грн. боргу
за кредитом, 9324 грн. боргу за процентами
за користування кредитом, 2718 грн. 75 коп.
боргу по комісії і 2579 грн. 40 коп. пені за
несвоєчасне повернення суми кредиту та
сплату процентів за користування ним.

Також позивач просив відшкодувати йому
за рахунок відповідача 1827 грн.
витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав
на неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за укладеним
сторонами договором банківського
обслуговування від 03.03.2011р. щодо
повернення кредиту, сплати відсотків
за користування кредитом та комісії.

Ухвалою від 15.01.2014р. господарський суд
Черкаської області прийняв позовну
заяву публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" до розгляду, порушив
провадження у даній справі і призначив
її до розгляду в судовому засіданні на 9
годину 06.02.2014р. у приміщенні
господарського суду Черкаської
області.

Ухвалою від 06.02.2014р. господарський суд
Черкаської області у зв'язку з
нез'явленням представника відповідача
в судове засідання відклав розгляд
справи на 9 годину 40 хвилин 25.02.2014р.

У засіданні суду, яке відбулося 25.02.2014р.,
представник позивача позов підтримав з
викладених у ньому підстав,
представник відповідача проти позову
не заперечив.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

3 березня 2011р. відповідач подав
позивачу заяву про відкриття поточного
рахунку та картку із зразками підписів
і відбитка печатки (а.с. 11).

За вказаною заявою відповідач просив
позивача відкрити йому поточний
рахунок №3001, на який банк за
наявності вільних грошових ресурсів
може встановлювати кредитний ліміт і
здійснювати його обслуговування за
рахунок кредитних коштів у межах
ліміту, про розмір якого банк
повідомляє клієнту на свій вибір в
письмовій формі або через встановлені
засоби електронного зв'язку банку та
клієнта. Порядок встановлення, зміни
ліміту, погашення заборгованості та
розмір відсоткової ставки за
користування кредитним лімітом
регламентуються Умовами та правилами
надання банківських послуг,
затверджених наказом голови правління
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" від
28.01.2011р. №СП-2011-85 (далі - Умови) і
Тарифами банку, розміщеними в мережі
Інтернет на сайті www.ptivatbank.ua, які разом
із заявою відповідача становлять
договір банківського обслуговування.

Згідно з п. 3.18.1.1 Умов кредитний ліміт на
поточний рахунок надається клієнту на
поповнення обігових коштів і
здійснення його поточних платежів в
межах кредитного ліміту. Банк здійснює
обслуговування ліміту клієнта, що
полягає у проведенні його платежів
понад залишок коштів на поточному
рахунку шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.18.1.3 Умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта по поверненню кредиту, сплаті
відсотків та винагороди (комісії).

Згідно з п. 3.18.1.5 та п. 3.18.1.6 Умов ліміт
кредитування банком розраховується за
внутрішньобанківською методикою на
підставі даних про рух коштів по
поточному рахунку, платоспроможності
клієнта інших показників. Банк має
право в односторонньому порядку
змінити розмір ліміту кредитування.

Відповідно до п. 3.18.1.11 Умов періодом
безперервного користування кредитом є
період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку. Цей період
користування повинен складати не
більше 35 днів.

Пунктом 3.18.1.12 Умов встановлено, що для
розрахунку відсотків за користування
кредитним лімітом встановлюється
диференційована процентна ставка, яка
залежить від терміну існування
непогашеного залишку по кредиту.

Згідно з пунктами 3.18.4.1.1, 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3,
3.18.4.9 Умов обнулити дебетове сальдо
клієнт повинен у проміжок часу з 20-го по
25-те число місяця і за цей період ставка
за користування кредитними коштами
становить 0%. За користування
кредитними коштами протягом 90 днів з
дати періоду, коли дебетове сальдо
підлягало обнуленню, клієнт сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнуленню.
Починаючи із 91 дня кредит вважається
простроченим і відсотки за
користування кредитом вже сплачуються
за ставкою 48% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.
Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День погашення кредиту до
періоду нарахування відсотків не
включається. Нарахування відсотків
здійснюється у дату сплати.

Відповідно до п. 3.18.4.1.3 Умов у разі
порушення клієнтом будь-якого із
грошових зобов'язань, клієнт сплачує
банку пеню в розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. При цьому,
згідно з п. 3.18.5.1 умов, дана ставка пені
застосовується до випадків, коли за
порушення строків обнулення
дебетового сальдо проценти
нараховуються по ставці 48% річних, а в
період користування кредитними
коштами по ставці 24% річних пеня за
прострочення розрахунків
встановлюється в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ.

Згідно з п. 3.18.4.4 Умов клієнт сплачує
банку винагороду (комісію) за
використання ліміту кредитування 1-го
числа кожного місяця у розмірі 0,9% від
суми максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць.

Відповідно до п. 3.18.6.1 Умов
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється, зокрема, з моменту подачі
клієнтом банку заяви на приєднання до
Умов і діє у обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами.

Позивач за заявою відповідача від
03.03.2011р. про відкриття поточного
рахунку встановив відповідачу
кредитний ліміт з 04.03.2011р. у сумі 13600
грн., з 23.03.2011р. у сумі 11800 грн., з 20.01.2012р. у
сумі 16900 грн. і з 16.05.2012р. у сумі 31500 грн.

Відповідач використав наданий
позивачем кредитний ліміт, а
зобов'язання щодо своєчасного
повернення позивачу кредиту, сплати
процентів за користування кредитом і
комісії не виконав. Заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
19.12.2013р. становить: 31500 грн. боргу за
кредитом, 9324 грн. боргу за процентами за
користування кредитом та 2718 грн. 75 коп.
боргу по комісії, що підтверджується
розрахунком позивача і банківською
випискою із особового рахунку
відповідача №3001 (а.с. 13-15).

Крім того, за несвоєчасне повернення
суми кредиту та сплату процентів за
користування ним позивач станом на
19.12.2013р. нарахував відповідачу 2579 грн. 40
коп. передбаченої Умовам пені.

Станом на день прийняття господарським
судом цього рішення відповідач вказані
суми заборгованості за кредитом,
процентами за користування кредитом,
по комісії і пені позивачу не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

У ст. 629 Цивільного кодексу України
зазначено, що договір є обов'язковим
для виконання.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтями 1066, 1067 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами. Банк зобов'язаний укласти
договір банківського рахунка з
клієнтом, який звернувся з пропозицією
відкрити рахунок на оголошених банком
умовах, що відповідають закону та
банківським правилам.

Кредитування банківського рахунку
передбачено ст. 1069 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої банк
здійснює платежі з рахунка клієнта,
незважаючи на відсутність на ньому
грошових коштів (кредитування рахунка),
банк вважається таким, що надав
клієнтові кредит на відповідну суму
від дня здійснення цього платежу. Права
та обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, господарський суд
прийшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином
зобов'язання за укладеним сторонами
договором банківського обслуговування
від 03.03.2011р. щодо повернення позивачу
наданої останнім суми кредиту, сплати
процентів за користування кредитом і
комісії, тому позивач вправі вимагати
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитом,
заборгованості за відсотками за
користування кредитом і
заборгованості по комісії, а також
передбаченої Умовами пені.

Заявлені до стягнення суми
заборгованості за кредитом, за
процентами за користування кредитом і
по комісії відповідають фактичним
сумам такої заборгованості, а
стягувана сума пені нарахована
позивачем у відповідності з фактичними
обставинами виконання відповідачем
договору банківського обслуговування
від 03.03.2011р., Умовами і вимогами чинного
законодавства.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу за рахунок відповідача
підлягає відшкодуванню 1827 грн. витрат
на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо -
комерційної фірми "Дея" (вул. Литвинова,
буд. 38, м. Сміла, Черкаська область, 20700,
ідентифікаційний код 21389143) на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк" (вул.
Набережна Перемоги, 50, м.
Дніпропетровськ, 49094, ідентифікаційний
код 14360570) - 31500 грн. боргу за кредитом, 9324
грн. боргу за процентами за
користування кредитом, 2718 грн. 75 коп.
боргу по комісії, 2579 грн. 40 коп. пені і 1827
грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду у порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено і підписано
26.02.2014р.

СУДДЯ
М.В. Дорошенко