номер провадження справи 15/113/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2014
Справа № 908/4075/13

За позовом Обслуговуючого гаражного
кооперативу № 1, 72318, Запорізька
область, м. Мелітополь, вул.
Жуковського, буд. 4

до відповідача Державного
підприємства "Український державний
науково-виробничий інститут зйомок
міст та геоінформатики імені А.В. Шаха
"Укргеоінформ" в особі
Мелітопольського відділення
Український державний
науково-виробничий інститут зйомок
міст та геоінформатики імені А.В. Шаха
"Укргеоінформ", 72318, Запорізька область,
м. Мелітополь, бул. 30 р. Перемоги, буд. 19

про розірвання договору та стягнення
коштів

Суддя Горохов І.С.

представники:

від позивача: Пузій О.В., представник,
дговір про надання правової допомоги №
б/н від 20.11.2013р.

від відповідача: Сідлецький Б.Є.,
представник довіреність № 1-7/6 від
03.01.2014р.

Суть спору:

Розглянуто позовну заяву
Обслуговуючого гаражного кооперативу
№ 1 до відповідача Державного
підприємства "Український державний
науково-виробничий інститут зйомок
міст та геоінформатики імені А.В. Шаха
"Укргеоінформ" в особі
Мелітопольського відділення
Український державний
науково-виробничий інститут зйомок
міст та геоінформатики імені А.В. Шаха
"Укргеоінформ" про розірвання договору
та стягнення коштів.

Ухвалою господарського суду від
16.12.2013р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 15.01.2014р..
Розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 10.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Позовні вимоги заявлені з наступних
підстав: на підставі укладеного між
сторонами договору про виконання
проектно-вишукувальних робіт по
топографічній зйомці М 1:500 та
інвентаризації земельної ділянки по
вул. Жуковського, 4 в м. Мелітополі
позивачем на рахунок відповідача
перераховано 19 654,23 грн. Відповідач
свої зобов'язання по договору до
теперішнього часу не виконав. На
підставі викладеного позивач просить
розірвати зазначений договір та
стягнути з відповідача збитки у
розмірі 19 654,23 грн. та 1 466,01 грн. пені.

Відповідач проти позову заперечив, в
обґрунтування заперечень зазначив, що
під час виконання робіт,
Мелітопольська міська рада прийняла
рішення (№ 1/24 від 07.08.2012р.) «Про
затвердження порядку проведення
топографо-геодезичних робіт з
використанням програмно-технічного
комплексу ПТК-500». Згідно цього рішення,
невід'ємною частиною любої технічної
документації по проектуванню
будівництва, реконструкції об'єктів, в
тому числі об'єктів
інженерно-транспортної інфраструктури
та землевпорядної документації є витяг
з містобудівного кадастру по
топографічному плану М 1:500. Для
отримання витягу з містобудівного
кадастру по топографічному плану М 1:500
організація-замовник повинна подати
заяву на виконання
топографо-геодезичних робіт на
території м. Мелітополь до Управління
містобудування та архітектури з
поміткою про мету проведення
топографо-геодезичних робіт. До заяви
необхідно додати установчі документ
організації - замовника та зйомку
ділянки М 1:500 в електронному вигляді,
для занесення на черговий план міста.
Топографо-геодезичні роботи в місті
виконувались в місцевій системі
координат, так як всі картографічні
матеріали складені в цій системі. З
01.01.2013р. державне агентство земельних
ресурсів в Запорізькій області почало
перерахунок м. Мелітополь з місцевої
системи координат до системи координат
СК-63 в зв'язку з формуванням публічної
карти земельних ділянок в Україні.
Вважаючи на великий об'єм роботи,
перерахунок виконувався з січня по
травень 2013р. Літом 2013р. Обслуговуючий
кооператив № 1 почав роботи по
відведенню поверхневих вод в зв'язку з
підтопленням частини кооперативу.
Запроектовано будівництво двох
водовідводних басейнів (один нанесений
на план М 1:500) за межами земельної
ділянки кооперативу. Для продовження
робіт було необхідно надати до
Управління містобудування та
архітектури копії документів, що
підтверджують розміри земельної
ділянки кооперативу: копію рішення
виконавчого комітету Мелітопольської
міської ради

№325 від 18.08.1978р. та копію державного
акту «На право постійного користування
землею». На сьогоднішній день
позивачами такі документи не надані,
незважаючи на неодноразове звертання
до керівництва кооперативу та лист № 47
від 09.12.2013р. Просив в задоволенні позову
відмовити.

За клопотанням представників сторін
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін суд
встановив наступне.

17.02.2012р. між Обслуговуючим гаражним
кооперативом № 1 (Позивач) та
Мелітопольським відділенням
Українського державного
науково-виробничого інститут зйомок
міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха
(Відповідач) підписано договір № 2 про
виконання проектно-вишукувальних
робіт по топографічній зйомці М 1:500 та
інвентаризації земельної ділянки по
вул. Жуковського, 4 в м. Мелітополі.

Відповідно до п. 3 Договору Підрядник
зобов'язується виконати роботи,
обумовлені Договором, протягом 30 діб
після сплати Замовником коштів.

Відповідно п. 5 Договору загальна
вартість робіт складає 19 654,23 грн.,
передача Підрядником Замовнику
виконаних робіт здійснюється за Актом
здачі - прийому робіт.

Позивач свої зобов'язання за Договором
щодо оплати роботи виконав в повному
обсязі, що підтверджується квитанціями
до прибуткового касового ордеру: № 19
від 17.02.2012р. на суму 5 000,00 грн., № 36 від
07.03.2012р. на суму 5 000,00 грн., № 101 від
22.07.2012р. на суму 4 000,00 грн., № 136 від
25.07.2012р. на суму 2 000,00 грн., № 196 від
25.10.2012р. на суму 3 654,23 грн.

До теперішнього часу відповідач не
виконав роботи у строк передбачений
Договором, тобто до 25.11.2012р. Доказів
виконання умов договору відповідачем
не надано.

Внаслідок невиконання відповідачем
зобов'язань за договором, позивач
звернувся до суду за захистом своїх
порушених прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, ст. 525 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Божник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України, договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладанні договору.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. Для виконання окремих
видів робіт, встановлених законом,
підрядник (субпідрядник) зобов'язаний
одержати спеціальний дозвіл. До
окремих видів договорів підряду,
встановлених параграфами 2-4 цієї глави,
положення цього параграфа
застосовуються, якщо інше не
встановлено положеннями цього Кодексу
про ці види договорів.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу
України за договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт підрядник зобов'язується
розробити за завданням замовника
проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх. До договору
підряду на проведення проектних і
пошукових робіт застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ст. 849 Цивільного кодексу
України замовник має право у будь-який
час перевірити хід і якість роботи, не
втручаючись у діяльність підрядника.
Якщо підрядник своєчасно не розпочав
роботу або виконує її настільки
повільно, що закінчення її у строк стає
явно неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків. Якщо
під час виконання роботи стане
очевидним, що вона не буде виконана
належним чином, замовник має право
призначити підрядникові строк для
усунення недоліків, а в разі
невиконання підрядником цієї вимоги -
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків або
доручити виправлення роботи іншій
особі за рахунок підрядника. Замовник
має право у будь-який час до закінчення
роботи відмовитися від договору
підряду, виплативши підрядникові плату
за виконану частину роботи та
відшкодувавши йому збитки, завдані
розірванням договору.

В ході розгляду справи відповідач
доказів належного, своєчасного
виконання зобов'язань за договором, а
саме - топографічної зйомки М 1:500 та
інвентаризації земельної ділянки по
вул. Жуковського, 4 в м. Мелітополі суду
не надав. Доказів підписання Акту здачі
- приймання виконаних робіт як це
передбачено умовами п. 5 Договору не
надано. Тобто, відповідачем порушені
прийняті на себе зобов'язання за
договором.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимогу про розірвання договору на
виконання проектно-вишукувальних
робіт № 2 від 17.02.2012р. такою, що підлягає
задоволенню.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 19 654,23 грн. збитків.

За приписами ст. 224 Господарського
кодексу України: учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відшкодування збитків, завданих
порушенням правил здійснення
господарської діяльності, є мірою
господарсько-правової
відповідальності. Підставою
господарсько-правової
відповідальності є правопорушення.
Склад правопорушення включає: 1)
протиправна поведінка суб'єкта
господарювання; 2) наявність негативних
наслідків-збитків; 3) причинний зв'язок
між ними; 4) вина правопорушника.
Відсутність хоча б однієї з
перелічених складових звільняє особу
від відповідальності у формі збитків.

Протиправною поведінкою в розумінні ч.
1 ст. 224 Господарського кодексу України
є поведінка особи, яка суперечить
правовим нормам та встановленим
вимогам щодо здійснення господарської
діяльності.

Статтею 225 Господарського кодексу
України передбачений склад та розмір
відшкодування збитків. До складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом. При визначенні
розміру збитків, якщо інше не
передбачено законом або договором,
враховуються ціни, що існували за
місцем виконання зобов'язання на день
задоволення боржником у добровільному
порядку вимоги сторони, яка зазнала
збитків, а у разі якщо вимогу не
задоволено у добровільному порядку, -
на день подання до суду відповідного
позову про стягнення збитків. Сторони
господарського зобов'язання мають
право за взаємною згодою заздалегідь
визначити погоджений розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню, у твердій
сумі або у вигляді відсоткових ставок
залежно від обсягу невиконання
зобов'язання чи строків порушення
зобов'язання сторонами.

Судом встановлено протиправну
поведінку відповідача, що протягом
тривалого часу не виконував обов'язків
за договором. В даному випадку збитками
позивача є витрати у розмірі 19 654,23 грн.
які були здійснені у вигляді
передоплати по Договору.

Відповідно до частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно з частиною 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частинами 1, 2 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 623 Цивільного
кодексу України, розмір збитків,
завданих порушенням зобов'язання,
доказується кредитором. При визначенні
упущеної вигоди враховуються вжиті
заходи для їх одержання. При обчисленні
розміру упущеної вигоди мають
враховуватись тільки ті точні дані, які
безспірно підтверджують реальну
можливість отримання грошових коштів
або інших матеріальних цінностей, якби
зобов'язання було виконано боржником
належним чином у встановлений
договором строк, а також заходи і
зроблені дії з метою їх виготовлення,
вжиті кредитором для її отримання.
Нічим не підтверджені розрахунки
кредитора про можливі доходи до уваги
братися не повинні.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем надано квитанції до
прибуткових касових ордерів, що
підтверджують передоплату на загальну
суму 19 654,23 грн.

За викладених вище обставин та наданих
документів позивачем, суд вважає
доведеним належними та допустимими
засобами доказування понесення
позивачем збитків в сумі 19 654,23 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 1 466,01 грн. пені за період з
25.11.2012р. по 25.05.2013р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частинами першою та четвертою ст. 231
Господарського кодексу України
встановлено, що законом щодо окремих
видів зобов'язань може бути
визначений розмір штрафних санкцій,
зміна якого за погодженням сторін не
допускається. У разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором, ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України).

Згідно із ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до вимог Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла на період, за який
сплачується пеня.

Відповідно до п. 7 договору передбачено,
що за порушення строків виконання
робіт зазначених у п. 1 договору
Підрядник сплачує Замовнику неустойку
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ за кожен прострочений день.

Судом перевірено правильність
нарахування сум та встановлено, що
стягненню підлягає сума пені в розмірі
1 466,01 грн.

Позивач крім судового збору, просить
стягнути з відповідача витрати,
пов'язані з оплатою послуг адвоката в
сумі сплаченого гонорару у розмірі 2
000,00 грн.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до складу судових
витрат входить і оплата послуг
адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру" та Правил
адвокатської етики. Відповідно до ст. 33
Правил гонорар, отримуваний адвокатом
за надання правової допомоги, повинен
бути законним за формою і порядком
внесення і розумно обґрунтованим за
розміром.

Відшкодування витрат здійснюється за
наявності документального
підтвердження витрат: угодою про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності і платіжного доручення або
іншого документа, який підтверджує
сплату відповідних послуг.

Суд вважає, що заявлена вартість
наданих адвокатських послуг є
обґрунтованою та підлягає присудженню
з відповідача на користь позивача.
Оплата послуг адвоката
підтверджується прибутковим касовими
ордерами № 1 від 15.01.2014р. на суму 1 200,00
грн. та № 2 від 05.02.2014р. на суму 800,00 грн.
та договором про надання правової
допомоги № б/н від 02.11.2013р.

Заперечення відповідача на позов суд
вважає безпідставними з наступних
підстав:

Листом від 09.12.2013р. № 47 відповідач
повідомив позивача про те, що для
отримання витягу з містобудівного
кадастру необхідно здати топографічну
зйомку до Управління головного
архітектора з наданням документів, що
посвідчують правовий статус замовника
за переліком вказаному у листі. Також у
листі зазначено, що незважаючи на не
однократне прохання, Обслуговуючий
гаражний кооператив № 1 начебто не
надавав відповідачу вказані документи
та тільки при отриманні цих документів
роботи за договором будуть поновлені.
Доказів неоднократних звернень до
позивача з проханням надати документи
не надано.

У листі відповідача від 06.09.2012р. № 29
Обслуговуючому гаражному кооперативу
№ 1 не було вказано про необхідність
надання позивачем додаткових або
взагалі документів, а повідомлялось, що
затримка у виконанні робіт пов'язана з
виконанням відповідачем іншого
термінового замовлення.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Обслуговуючого
гаражного кооперативу № 1 до
відповідача Державного підприємства
"Український державний
науково-виробничий інститут зйомок
міст та геоінформатики імені А.В. Шаха
"Укргеоінформ" в особі
Мелітопольського відділення
Український державний
науково-виробничий інститут зйомок
міст та геоінформатики імені А.В. Шаха
"Укргеоінформ" про розірвання договору
та стягнення коштів задовольнити.

2. Розірвати договір про виконання
проектно-вишукувальних робіт по
топографічній зйомці М 1:500 та
інвентаризації земельної ділянки № 2
від 17.02.2012 р., укладений між
Обслуговуючим гаражним кооперативом
№ 1 ти Мелітопольським відділенням
Українського державного
науково-виробничого інститут зйомок
міст та і еоінформатики ім. А.В. Шаха.

3. Стягнути з Державного підприємства
"Український державний
науково-виробничий інститут зйомок
міст та геоінформатики імені А.В. Шаха
"Укргеоінформ" в особі
Мелітопольського відділення
Український державний
науково-виробничий інститут зйомок
міст та геоінформатики імені А.В. Шаха
"Укргеоінформ" (72318, Запорізька область,
м. Мелітополь, бул. 30 р. Перемоги, буд. 19;
) на користь
Обслуговуючого гаражного кооперативу
№ 1 (72318, Запорізька область, м.
Мелітополь, вул. Жуковського, буд. 4; ) суму завданих збитків в
розмірі 19 654 (дев'ятнадцять тисяч
шістсот п'ятдесят чотири) грн. 23 коп.
оплати за акції, 1 466 (одна тисяча
чотириста шістдесят шість) грн. 01 коп.
пені, 2 867 (дві тисячі вісімсот
шістдесят сім) грн. 50 коп. судового
збору, суму судових витрат з оплати
послуг адвоката 2 000 (дві тисячі) грн. 00
коп. Видати наказ.

Суддя
І.С. Горохов

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 17.02.2014р.