КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р. Справа№ 1/18

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Алданової С.О.

Зеленіна В.О.

при секретарі
Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: Фердман Є.Г.

від відповідача: Брагіна О.В.

від третьої особи: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Арма»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 29.07.2013р.

у справі №1/18 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфа-Ассістанс-А»

до Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Арма»

третя особа Відкрите акціонерне
товариство «САН ІнБев Україна»

про стягнення 170 091,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альфа-Ассістанс-А»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Закритого акціонерного товариства
«Страхова компанія «Арма» про
стягнення з останнього суми боргу в
розмірі 156 518,82 грн., пені в розмірі 11 371,99
грн., 3% річних в розмірі 2 201,03 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.07.2013р. позовні вимоги
задоволені повністю, стягнуто з
відповідача на користь позивача 156 518,82
грн. боргу, 11 371,99 грн. пені, 2 201,03 грн. три
процентів річних, 3 401,84 грн. судового
збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення повністю та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Як зазначає апелянт, вимога позивача
про стягнення заборгованості включає в
себе вартість медикаментозних
препаратів, які він відпустив
застрахованим особам на загальну суму
63 202,51 грн. Разом з тим, скаржник
відзначає, що умовами Договору позивач
не уповноважувався на вчинення
вказаних дій, він лише мав забезпечити
інформаційну підтримку застрахованих
осіб з питань придбання медикаментів і
предметів медичного призначення.
Аналогічно безпідставно, на думку
апелянта, до суми заборгованості
включена вимога про відшкодування
вартості медичних послуг
застрахованим особам, ціна яких
перевищує при
амбулаторно-поліклінічному
обслуговуванні 500,00 грн., при
стаціонарному 2 000,00 грн. без врахування
медикаментів, оскільки вони не були
погоджені як того вимагає п. 3.1.18.
Договору, укладений сторонами. Всього
задоволено безпідставно 64 499,81 грн.
вартості амбулаторно-поліклінічного
обслуговування та 4 472,00 грн. по
стаціонарній допомозі. Крім того, як
відзначає відповідач, судом задоволена
вимога позивача про відшкодування
вартості медичних послуг за
діагнозами, що входять в перелік
виключень зі страхових випадків, які
передбачені п. 6.2. Договору. Так,
безпідставно нарахована сума по
лікуванню хронічних захворювань
застрахованих осіб, які є виключенням
зі страхових випадків (не підлягають
страховій виплаті) за умовами
договорів страхування (системні
захворюванні сполучної тканини) та,
відповідно, не підлягають оплати з боку
відповідача - 11 306,27 грн.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альфа-Ассістанс-А»,
надало апеляційному суду письмові
пояснення, за якими вважає апеляційну
скаргу необґрунтованою, не
підтвердженою жодними доказами та
нормативно-правовими актами. З
посиланням на умови Договору №22 від
10.02.2010р., Додаток №1 до цього Договору
позивач вказує, що відповідач
уповноважив його залучати для
медичного обслуговування третіх осіб,
укладати з ними угода ти проводити
розрахунки.

В доповненнях до апеляційної скарги
відповідач вказує на те, що позивач мав
довести, що послуги, які він надав, були
надані належним чином, тобто є
медичними та їх виконання відбулося
відповідно до умов Договору, а суд мав
оцінити наявні докази на предмет
відповідності наданих послуг
класифікатору медичних процедур
(послуг) та хірургічних операцій та
Договору. Так, як зазначає апелянт, як п.
3.1. Договору, так і класифікатор не
містять такої послуги як забезпечення
застрахованих осіб медикаментами в
будь-яких її формулюваннях. При цьому
позивачем у звіти включена така
послуга як медикаменти. Крім того, зі
змісту Договору закупівлю
медикаментів в рамках цього Договору
має здійснювати сама застрахована
особа на підставі інформації, наданої
позивачем. У зв'язку з цим відповідач,
вважає неправомірно задоволеною
вимогою про стягнення сум за відпущені
медикаменти (медикаментозні препарати)
в розмірі 63 202,51 грн. Також до рахунків
позивача були включені витрати на
надання послуг особам поза межами
страхового випадку на суму 10 678,17 грн.,
витрати, що не були погоджені з
відповідачем на суму 68 971,81 грн. Крім
того, скаржник вказує, що до звітів,
наданих суду на підтвердження медичних
послуг, включені ті послуги, які оплаті
не підлягають внаслідок відсутності в
медицині таких діагнозів. Так, за
неіснуючими діагнозами позивачем
відпущено медичних препаратів на суму 1
539,19 грн. та надано послуг вартістю 100,00
грн. З урахуванням зазначеного, на
думку скаржника, заявлена до стягнення
позивачем заборгованість має бути
зменшена на вартість відпущених
позивачем медикаментів - 63 202,51 грн., в
тому числі 1 539,19 грн. за неіснуючими
діагнозами, вартість неузгоджених
послуг - 68 971,81 грн.; вартість послуг,
наданих поза межами страхових випадків
- 10 678,17 грн., вартість послуг, наданих за
неіснуючим діагнозом. З огляду на це,
відповідачем також перерахована пеня
(890,60 грн.) та 3% річних (172,37 грн.).

Заперечуючи проти доповнень до
апеляційної скарги, позивач зазначає
про те, що згідно «Методики розрахунку
цін на медичні послуги в медичних
закладах, санаторно-курортних
підприємствах, страхових компаніях та
інших медичних структурах,
зареєстрованої 22.10.1998р. Міністерством
юстиції України до прямих витрат для
надання медичної послуги відносяться,
в тому числі, матеріали (медикаменти).
Щодо погоджень певних послуг, то, як
вказує позивач, ці погодження
відбувались у звичайному телефонному
режимі, оскільки Договір не вимагає
письмового або будь-якого іншого
погодження. Також позивач зазначає, що
відповідач не надав суду будь-якого
документу, яким сторони погоджували б
перелік захворювань, які не мали бути
покриті за Програмою.

Третя особа не надала письмових
пояснень щодо доводів апеляційної
скарги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.09.2013р. було
прийнято до провадження апеляційну
скаргу відповідача у справі та
призначено розгляд справи на 11.11.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2013р.
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги у справі №1/18 на п'ятнадцять
днів.

Справа слухалась з оголошеними в
судових засіданнях 11.11.2013р., 25.11.2013р.,
11.12.2013р., 20.01.2014р. перервами на підставі
ст. 77 ГПК України.

Апеляційним судом на підставі ст. 25 ГПК
України було здійснено заміну
відповідача Закритого акціонерного
товариства «Страхова компанія «Арма»
на його правонаступника - Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Арма».

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
Київський апеляційний господарський
суд зазначає наступне.

20 лютого 2010р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Альфа-Ассістанс-А» та Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Арма» був укладений Договір
№22.

Даним Договором сторони врегулювали
відносини, що виникають між позивачем
та відповідачем у ході виконання
сторонами взятих на себе зобов'язань по
наданню та/або організації медичних і
сервісних послуг юридичним і фізичним
особам, які уклали договір страхування
з відповідачем за програмами
Добровільного медичного страхування.

В п. 1.2. Договору визначено, що він є
змішаними договором надання медичних
послуг та договором комісії,
відповідно до якого позивачем на
замовлення відповідача здійснюється
надання/організація надання медичних
та інших послуг для забезпечення
страхового покриття/обслуговування
клієнтів та застрахованих осіб.
Сторони домовились, що перелік
клієнтів, умови обслуговування
конкретного клієнта згідно договорів
страхування погоджується сторонами в
додатках, які є невід'ємними частинами
даного Договору.

Договором визначено, що застраховані
особи - визначені клієнтом фізичні
особи, на користь яких укладений
Договір страхування; абонентська плата
- це фіксована, обумовлена сторонами
оплата по конкретному клієнту, за весь
комплекс медичних послуг п.п. 3.1.1. - 3.1.15.,
що підпадають під дію цього Договору і
не залежно від їх фактичного об'єму;
інша плата - це додаткові види платежів,
такі як компенсація витрат позивача на
оплату або передоплату за послуги
третіх осіб, залучених позивачем для
виконання договору комісії, у тому
числі лікувально-профілактичних
установа, а також комісійна винагорода,
що обумовлені додатком до цього
Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору позивач
зобов'язується надати медичні послуги,
вказані в п. 3.1. цього, як застрахованим
особам, так і відповідачеві, відповідно
до Програм медичного страхування
відповідача, вибраним клієнтом згідно
з Договором страхування, а страховик
зобов'язується сплатити абонентську
плату та іншу плату згідно Акту
передачі на обслуговування.

Згідно з пунктів 2.3., 2.4., 2.5. Договору
відповідач доручає, а позивач приймає
на себе обов'язки по укладенню угод та
оплаті від свого імені і за рахунок
відповідача послуг третіх осіб, що
залучаються позивачем для надання
послуг клієнтам. Грошові кошти,
перераховані відповідачем на поточний
рахунок позивача як компенсація витрат
позивача на оплату або передоплату за
послуги таких третіх осіб, носять
транзитний характер, не є власністю
позивача і підлягають перерахуванню
таким третім особам за послуги таких
третіх осіб. Відповідач сплачує
позивачеві комісійну винагороду в
порядку і на умовах, передбачених
додатковою угодою до цього Договору по
наданню послуг конкретному клієнту.

Відповідно до п. 3.1. Договору позивач
зобов'язався при зверненні
застрахованої особи у зв'язку з
настанням страхової події -
здійснювати первинні медичні
консультації і терапевтичний прийом,
також координацію подальших дій
застрахованої особи відповідно до умов
Договору страхування і Програм. При
необхідності надання спеціалізованої
медичної допомоги організувати її
шляхом залучення відповідних ЛПУ, що
мають належну кваліфікацію,
підтверджену ліцензіями і іншими
документами; для організації медичних
консультацій, діагностики, а також
інших видів медичної допомоги
забезпечувати застрахованих осіб
цілодобовим зв'язком з власними
висококваліфікованими фахівцями, що
говорять українською та російською
мовою; здійснювати лікарський контроль
над ходом надання медичних послуг в ЛПУ
застрахованим особами шляхом відвідин,
при необхідності, їх в стаціонарі,
ознайомлення з медичною документацією,
а також контроль якості надання
медичних послуг; здійснювати постійний
моніторинг ринку медичних послуг
України, укладати договори з ЛПУ, які
відповідають рівню обслуговування
застрахованих осіб з урахуванням
цінової політики страховика за
програмами ДМС; проводити по
можливості відповідне навчання і
інформування співробітників ЛПУ, з
якими укладений договір, з метою
найякіснішого обслуговування
застрахованих осіб; для обслуговування
філіалів компаній, з якими у страховика
укладені договори страхування за
програмами ДМС, оперативно створювати
і розвивати по Україні мережу
регіональних лікарів координаторів;
для підтримки і розвитку належного
рівня обслуговування за програмами ДМС
проводити постійний контроль і
регулярне навчання власних медичних
фахівців, задіяних в обслуговуванні
застрахованих осіб; при зверненні
застрахованої особи за медичною
консультацією, діагностикою, також з
приводу надання йому іншої медичної
допомоги, давати йому докладну і
вичерпну інформацію з усіх питань, що
цікавлять його; знайомити клієнта з
умовами надання медичних послуг
відповідно до вибраних клієнтом
програм; забезпечити інформаційну
підтримку застрахованих осіб з питань
придбання медикаментів і предметів
медичного призначення; залучати
найбільш кваліфікованих власних
лікарів до розгляду фінансових
претензій, претензій по якості
лікування і інших претензій в системі
задіяних в організації надання послуг
з програм ДМС фізичних і юридичних осіб
(застрахована особа, страховик,
виконавець, страхувальник, ЛПУ, інші
підрядники) і вживати відповідні
заходи для врегулювання претензій. При
необхідності термінової медичної
евакуації (репатріації) застрахованої
особи з будь-якої точки України до
місця постійного мешкання
організувати дану евакуацію
(репатріацію) в найкоротші терміни, з
урахуванням діючих медичних норм і
вимог логістики; організувати систему
обслуговування застрахованих осіб за
програмами ДМС з урахуванням
мінімізації витрат страховика;
проводити політику підтримки високого
іміджу виконавця і страховика серед
співробітників ЛПУ і інших, задіяних в
системі ДМС, установ; забезпечити
конфіденційність інформації відносно
здоров'я застрахованих осіб згідно ст.
10 цього Договору; забезпечити
укладення договорів з третіми особами
в інтересах та за рахунок відповідача і
оплату послуг таких третіх осіб; при
укладанні нових договорів з ЛПУ
інформувати про це відповідача
протягом 3-х робочих днів; узгоджувати з
страховиком попередні витрати,
пов'язані з наданням медичної допомоги,
вартість яких перевищу при
амбулаторно-поліклінічному
обслуговування 500,00 грн., при
стаціонарному 2 000,00 грн. без врахування
медикаментів; надавати відповідачеві
звіт у затвердженій сторонами формі
щодо грошових коштів, витрачених
позивачем для розрахунку з такими
третіми особами та виконання доручень
відповідача з зазначенням комісійної
винагороди позивача.

Відповідач при цьому згідно п 3.3.
Договору взяв на себе зобов'язання
своєчасно і в повному обсязі вносити на
поточний рахунок позивача абонентську
плату за період медичного
обслуговування клієнта;
відшкодовувати позивачеві витрати або
проводити передоплату на оплату послуг
третіх осіб, яких залучає позивач для
виконання доручення відповідача щодо
надання допомоги/обслуговування за
договорами страхування клієнтам;
передавати позивачеві інформацію,
необхідну для надання медичних послуг
клієнтам, в т.ч. своєчасно вносити в
базу даних позивача списки
застрахованих за формою, яка
затверджена сторонами; роз'яснити
застрахованим особам їх права і
обов'язки, передбачені правилами і
вибраною програмою страхування;
оплачувати позивачеві комісійну
винагороду в порядку і терміни,
встановлені цим Договором; по
закінченні періоду медичного
обслуговування окремого клієнта
підписати акт виконаних робіт;
протягом 14 робочих днів затверджувати
звіти, акти виконаних робіт, надані
позивачем та направляти позивачеві
його екземпляр таких звітів, актів
виконаних робіт.

Статтею 4 Договору сторони визначили
порядок розрахунків та встановили, що
розмір абонентської плати і іншої
плати, що підлягає перерахуванню
відповідачем позивачеві за медичне
обслуговування, визначається окремими
додатковими угодами по кожному
клієнту. Абонентська плата та інша
плата перераховується відповідачем на
поточний рахунок позивача на підставі
виставлених позивачем рахунків.
Сторони домовились, що можуть погодити
перерахування позивачеві на рахунок
коштів у якості передплати для
розрахунку з третіми особами за
договором комісії. Розмір такої
передплати сторони погоджують у
окремих додаткових угодах. У випадку
вичерпання всіх передплачених
відповідачем грошових коштів для
розрахунку з третіми особами або
відсутності такої передплати позивач
має право сплачувати вартість послуг
таких третіх осіб власними коштами, і
відповідач зобов'язується
відшкодувати позивачеві такі витрати
та комісійну винагороду в порядку та в
строки, передбачені окремою додатковою
угодою стосовно конкретного клієнта.
Відповідач вносить абонентську плату
та/або передплату для розрахунку з
третіми особами протягом 3-х
банківських днів з моменту отримання
від позивача рахунку. По закінченні
періоду обслуговування конкретного
клієнта повний взаєморозрахунок
проводиться після надходження всіх
рахунків від третіх осіб, але не
пізніше 2-х місяців від дати закінчення
періоду обслуговування.

18 лютого 2010р. позивач та відповідач
уклали Додаток №1 до Договору №22 від
10.02.2010р., в п. 1 якого визначили, що на
медичне обслуговування приймаються
застраховані особи клієнта - Компанії
«САНІНБЕВ Україна» в містах
Дніпропетровськ, Донецьк, Миколаїв,
Одеса, Рівне, Сімферополь, Харків,
Чернігів.

В п. 4, п. 5 Додатку №1 до Договору
визначено, що розмір абонентської
плати за медичне обслуговування, що
належить перерахуванню позивачеві,
складає 10% від брутто-премії, отриманої
відповідачем. Абонентська плата у сумі
згідно Акта передачі на обслуговування
у звітності місяці перераховується
відповідачем позивачеві не пізніше 10
числа звітного місяця.

Відповідно до п. 10 Додатку №1 до
Договору відповідач сплачує рахунки
виконавця на компенсацію витрат та/або
переплату за послуги третіх осіб
протягом 3-х банківських днів з моменту
отримання від позивача рахунку.

Згідно з п. 11 Додатку №1 до Договору
визначено, що звіт за звітний місяць
подається позивачем до 7 числа місяця
наступного за звітним. Відповідач
перевіряє виставлені рахунки та звітні
документи протягом 14 календарних днів
після їх отримання від позивача і, якщо
перевіркою виявлені документально
підтверджені сторонами помилкові дії
позивача, сума рахунку коригується
наступними платежами.

Згідно з п. 12 Додатку №1 до Договору
комісійна винагорода позивача за
укладення договорів з третіми особами
в інтересах та за рахунок відповідача
складає 1% від брутто-премії, отриманої
відповідачем, та сплачується
відповідачем позивачеві за кожний
звітний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно Договору позивачем
відповідачем були виставлені на оплату
наступні рахунки-фактури: №143 від
21.03.2011р. на суму 65 192,50 грн. за медичні
послуги третіх осіб за період грудень;
№296 від 22.04.2011р. на суму 61 121,38 грн. за
медичні послуги третіх осіб; №338 від
14.05.2011р. на суму 45 310,66 грн. за медичні
послуги третіх осіб; №470 від 26.07.2011р. на
суму 4 894,28 грн. за медичні послуги
третіх осіб. Всього рахунків на
загальну суму 176 518,82 грн.

Відповідачем частково були оплачені
вказані вище рахунки, а саме на 20 000,00
грн., з огляду на що і виник спір між
сторонами, який є предметом розгляду у
даній справі.

Так, відповідач свою відмову від сплати
рахунків мотивує тим, що у всі ці
рахунки безпідставно були включені
витрати, що не передбачені умовами
Договору.

Судова колегія апеляційного суду не
може погодитись з позицією
відповідача, виходячи з наступного.

Так, як встановлено вище, за умовами
Договору позивач зобов'язався надати
відповідачеві медичні послуги, які
зазначені в п. 3.1. Договору, зокрема, при
зверненні застрахованої особи у
зв'язку з настанням страхової події -
здійснювати первинні медичні
консультації і терапевтичний прийом,
також координацію подальших дій
застрахованої особи відповідно до умов
Договору страхування і програм. При
необхідності надання спеціалізованої
медичної допомоги, організовувати її
шляхом залучення відповідних ЛПУ, що
мають належну кваліфікацію,
підтверджену ліцензіями і іншими
документами.

Згідно з Методикою розрахунку цін на
медичні послуги в медичних закладах,
санаторно-курортних підприємствах,
страхових компаніях та інших медичних
структурах, затвердженою наказом
міського госпрозрахункового центру
«Медицина» Головного управління
охорони здоров'я Київської міської
державної адміністрації від 20.10.1998р. №5,
зареєстрованого в управління юстиції в
м. Києва 22.10.1998р. за №49/114 ця методика
розроблена для розрахунку цін на
медичні послуги в медичних закладах,
санаторно-курортних підприємствах,
страхових компаніях та інших медичних
структурах. Методика створена з метою
встановлення єдиних методологічних
принципів розрахунку вартості
медичних послуг в умовах
госпрозрахунку.

В розділі VII Методики визначено, що
валові витрати складаються з прямих та
непрямих витрат. До прямих відносять
витрати, пов'язані з виконанням послуг
одного вигляду, що безпосередньо
включають до валових витрат. При
калькуляції виділяються наступні
статті прямих витрат: оплата праці
основного медичного персоналу;
відрахування на обов'язкове соціальне
страхування та державні цільові фонди;
матеріали; харчування хворих;
амортизація медичного та іншого
обладнання, що використовується при
виконанні медичної послуги (якщо ці
статті видатків враховується в
медичному закладі).

В пункті 1.3. Методики зазначено, що
стаття «Матеріали» враховує
матеріальне забезпечення даної
послуги матеріалами, медикаментами,
разовим інструментарієм та т.п., їхня
кількісна та вартісна оцінка. Для
кількісної оцінки матеріалів
використовуються діючі норми видатку
матеріалів. За відсутністю
затверджених норм розробляються та
затверджуються норми видатку
матеріалів з урахуванням фактичних
витрат (за цінами, підтвердженими
накладними, рахунок-фактурами і т.п.).

Таким чином, враховуючи те, що
зазначена вище Методика
розповсюджується і на страхові
компанії та чітко визначає, що
медикаменти входять у вартість
медичної послуги, є правильним
включення позивачем до рахунків
вартості медикаментів.

У відповідності до п. 3.1.18. Договору
позивач зобов'язався узгоджувати з
відповідачем попередні витрати,
пов'язані з наданням медичної допомоги,
вартість яких перевищує при
амбулаторно-поліклінічному
обслуговуванні 500,00 грн., при
стаціонарному 2 000,00 грн. без врахування
медикаментів.

Так, дійсно, умовами Договору
передбачена необхідність узгоджувати
позивачем з відповідачем попередні
витрати, пов'язані з наданням медичної
допомоги, якщо їх вартість при
амбулаторно-поліклінічному
обслуговуванні перевищує 500,00 грн., при
стаціонарному 2 000,00 грн. без врахування
медикаментів.

При цьому, судова колегія відмічає, що
оскільки Договором не конкретизовано,
в який саме спосіб має відбуватися
погодження, то при укладанні цього
Договору сторонами малося на увазі в
будь-який спосіб (телефон, телеграма,
Інтернет, лист).

Також судом враховано письмові
пояснення позивача про те, що ці
погодження відбувались у звичайному
телефонному режимі, та взято до уваги
рахунок №7 від 14.02.2011р., який є оплачений
відповідачем і містить послуги, що
погоджувались відповідно до п. 3.1.18.
Договору і на це не складалось жодних
письмових документів.

Таким чином, апеляційний суд не знайшов
підстав, які б давали право не
сплачувати відповідачем виставлені
рахунки позивача, та погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність у відповідача перед
позивачем заборгованості у розмірі 156
518,82 грн.

У відповідності до ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

За змістом ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Факт порушення відповідачем умов
Договору щодо оплати коштів доведений
та підтверджений матеріалами справи.
Разом з тим, відповідачем на противагу
не доведено зворотнього.

Крім того умовами Договору, а саме п. 6.1.
передбачена відповідальність
відповідача перед позивачем за
несвоєчасне перерахування
абонентської та/або іншої плати у
вигляді пені у розмірі 0,1% від суми
заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

Частина 1 та частина 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України передбачає, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у р азі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

На підставі вказаних норм закону та
пункту 6.1. Договору є правомірним
стягнення з відповідача на користь
позивача пені в розмірі 11 371,99 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, правомірним також є стягнення з
відповідача на користь позивача суми 3%
річних у розмірі 2 201,03 грн.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що рішення Господарського суду
міста Києва від 29.07.2013 р. у даній справі
є таким, що відповідає нормам
матеріального і процесуального права,
фактичним обставинам та матеріалам
справи, у зв'язку з чим підстави для
його скасування та задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Арма» залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 29.07.2013 р. у справі №1/18
залишити без змін.

3. Справу №1/18 повернути до
Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
Е.О. Шевченко

Судді
С.О. Алданова

В.О. Зеленін