ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
Справа № 925/2044/13

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого - судді Довганя К.І.,
при секретарі Олексенко Т.В. за участю
представників сторін: позивача -
Фетісова Д.В. за довіреністю,
відповідача - Мигаль Л.О. за
довіреністю, третя особа - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом приватного підприємства
„Стелітт" до Черкаського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - фізична особа - підприємець
Кушнір Андрій Олександрович про
визнання недійсним п.п. 1 та 2 рішення
адміністративної колегії Черкаського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
27.09.2013р. №76

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання недійсним
п. 1 рішення адміністративної колегії
Черкаського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 27.09.2013р. №76 в частині
визнання дій приватного підприємства
„Стелліт" при підготовці документів та
надання їх у складі цінових пропозицій
для участі у процедурі закупівлі
комітетом з конкурсних торгів
департаменту економіки та розвитку
Черкаської міської ради прокату
сортового гарячекатаного у
квітні-травні 2012р. та визнання
недійсним п. 2 цього ж рішення в частині
накладення на приватне підприємство
„Стелліт" штрафу в сумі 51000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач
послався на те, що 27.09.2013р. Черкаським
обласним територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення № 76 по справі № 04-22-05/13
«Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу». Цим рішенням
постановлено визнати дії приватного
підприємства «Стелліт» та ФОСПД
Кушніра А.О., які полягали в узгодженні
своєї поведінки при підготовці
документів та надання їх у складі
цінових пропозицій для участі у
процедурі закупівлі комітетом з
конкурсних торгів Департаменту
економіки та розвитку Черкаської
міської ради прокату сортового
гарячекатаного у квітні - травні 2012
року, порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченим п. І ст. 50. п. 4 ч. 2 сі. 6
Закону України «Про захисті
економічної конкуренції», у вигляді
вчинення антиконкурентних узгоджених
дій суб'єктів господарювання, які
стосуються спотворення результатів
торгів. Позивач вважає, що висновки
відповідача в оспорюваному рішенні про
порушення антиконкурентного
законодавства не ґрунтуються на
фактичних обставинах.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав вказаних у позові.

Представник відповідача у відзиві на
позов та у судовому засіданні проти
позову заперечили. Заперечення
вмотивовані тим, що оспорюване рішення
прийняте з урахуванням усіх обставин у
справі, без порушення норм
матеріального та процесуального права,
у відповідності з вимогами
законодавства про захист економічної
конкуренції та підлягає виконанню.

Третя особа повідомлена про час та
місце розгляду справи, однак в судове
засідання не з'явилася, направила суду
клопотання про розгляд справи без її
участі.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, оцінивши наявні
у справі докази, встановив наступне.

27.09.2013р. Черкаським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення № 76 по справі № 04-22-05/13
«Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу». Цим рішенням
постановлено визнати дії приватного
підприємства «Стелліт» (відповідач) та
ФОСПД Кушніра А.О. (третя особа), які
полягали в узгодженні своєї поведінки
при підготовці документів та надання
їх у складі цінових пропозицій для
участі у процедурі закупівлі комітетом
з конкурсних торгів Департаменту
економіки та розвитку Черкаської
міської ради прокату сортового
гарячекатаного у квітні - травні 2012
року, порушенням законодавства про
захисті економічної конкуренції,
передбаченим п. І ст. 50. п. 4 ч. 2 сі. 6
Закону України «Про захисті
економічної конкуренції», у вигляді
вчинення антиконкурентних узгоджених
дій суб'єктів господарювання, які
стосуються спотворення результатів
торгів. За вказане порушення накладено
штраф у розмірі: на ПП «Стелліт» - 51 000
три.

В ході розгляду справи №04-22-05/13
відповідачем було виявлено, що позивач
та третя особа узгодили свою поведінку
при підготовці тендерної документації
для участі в торгах, що на думку
відповідача виключає можливість того,
що така документація готувалась кожним
з них окремо та без обміну інформацією
між ними, а саме:

- у документації, яка надавалась
учасникам торгів замовник зазначив
вимоги щодо підготовки пропозицій
конкурсних тортів без визначення форми
необхідних документів. При порівнянні
частин тендерної документації
учасників торгів встановлено ряд
спільних особливостей, які виражені у
використанні ідентичної текстової
частини окремих її складових,
однакових помилок у тексті, ідентичних
копій документів, які підтверджують
кваліфікацію Учасників.

- обома учасниками надано заявку на
участь у закупівлі, хоча документація
замовника не передбачала такої заявки.
У обох учасників заявка має однакову
назву побудована аналогічним чином
структурно, текстуально, з однаковою
пунктуаційною помилкою.

- у обох учасників таблична форма
«Цінова пропозиція» виконана подібно,
та відрізняється від форми наданої
замовником. Зазначена однакова марка
сталі та ГОСТ, вартість одиниці товару
вказана з урахуванням 1ІДВ. кількість
товару зазначена з додаванням одного
десятинного знаку. Ціни ФОН Кушнір А.О.
перевищують на 5 та 7% пропозиції ПП
«Стслліт». Обома учасниками ГОСТ на
кожен предмет закупівлі відрізняється
від запропонованого замовником.

- обома учасниками надано документи з
однаковою назвою «Пропозиція», які
мають однакову кількість абзаців
однакового формату, однакову умову
поставки. В одному з випадків ФОП
Кушніром А.О. неправильно вжито
займенник «мій» - в множині замість
однини.

- договори на поставку товарів
учасників мають спільні особливості
текстової частини. Це однаковий стиль
оформлення, однаково форматування,
однакові друковані помилки.

- також між учасниками існували
фінансові зв'язки, що підтверджується
двома видатковими накладними про
придбання ПП «Стелліт» у ФОП Кушніра
А.О. металопрокату, що мало місце двічі
за 2012 рік.

Відповідач оцінив дії позивача та
третьої особи як результат
домовленості, а не як результат їх
змагання на торгах, оскільки вони
заздалегідь планували свою узгоджену
поведінку з метою спотворення
результатів торгів, створили штучну
конкуренцію.

Позивач не погоджується з
вищезазначеним рішенням відповідача.
Позивач вважає, що адміністративна
колегія Черкаського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України під
час розгляду матеріалів справи №04-22-05/13
не керувалась нормами чинного
законодавства України під час
здійснення правової оцінки фактичних
обставин справи, що в свою чергу
зумовлює незаконність зазначеного
спірного рішення.

Відповідно до частини першої статті 59
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" підставами для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України є: неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи: не доведення обставин, які
мають значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи: порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Згідно ч.І ст.6 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
антиконкурентними узгодженими діями є
узгоджені дії, які призвели чи можуть
призвести до недопущення, усунення чи
обмеження конкуренції.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, що антиконкурентними
узгодженими діями, зокрема, визнаються
узгоджені дії, які стосуються
спотворення результатів торгів,
аукціонів, конкурсів, тендерів.

Антиконкурентні узгоджені дії є
порушеннями законодавства про захист
економічної конкуренції (п. 1 ст. 50 цього
Закону).

Згідно зі ст.5 та ст.6 Закону України "Про
захист економічної конкуренції",
антиконкурентні узгоджені дії є
різновидом узгоджених дій, які можуть
здійснюватися шляхом укладення угод
між суб'єктами господарювання,
прийняття їхніми об'єднаннями рішень
або іншої погодженої поведінки (дії чи
бездіяльності). Оскільки відповідно до
ч.3 ст. 6 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" схожі дії
(бездіяльність) вважаються за
певних умов різновидом
антиконкурентних узгоджених дій, такі
антиконкурентні узгоджені схожі дії є
узгодженими діями в розумінні ст. 5
Закону і факт погодженості таких
схожих дій мас бути доведений.

Обов'язковою обставиною, яка має бути
встановлена для кваліфікації дій
суб'єктів господарювання за ч.3 ст.6
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", є погодженість
(узгодженість) таких схожих дій між
суб'єктами господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» узгодженими діями є
укладення суб'єктами господарювання
угод у будь-якій формі, прийняття
об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а
також будь-яка інша погоджена
конкурентна поведінка (діяльність,
бездіяльність) суб'єктів
господарювання.

Частиною 1 статті 6 вказаного закону
встановлено, що антиконкурентними
узгодженими діями є узгоджені дії, які
призвели чи можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції.

Згідно із пунктом 4 статті 6 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» антиконкурентними
узгодженими діями, зокрема, визнаються
узгоджені дії, які стосуються
спотворення результатів торгів,
аукціонів, конкурсів, тендерів.

За приписами статті 3 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України"
основним завданням названого комітету
є участь у формуванні та реалізації
конкурентної політики в частині,
зокрема, здійснення державного
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції на
засадах рівності суб'єктів
господарювання перед законом та
пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України
здійснює свою діяльність відповідно до
Конституції України, законів України
"Про захист економічної конкуренції",
"Про захист від недобросовісної
конкуренції", цього Закону, інших
законів та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з частиною 2 статті 7, п. 2 ст. 12
цього ж Закону до повноважень саме
Антимонопольного комітету України та
його територіальних органів належать,
зокрема: розгляд заяв і справ про
надання дозволу, надання висновків,
попередніх висновків стосовно
узгоджених дій, концентрації,
проведення досліджень за цими заявами
і справами; прийняття передбачених
законодавством про захист економічної
конкуренції розпоряджень та рішень за
заявами і справами про надання дозволу
на узгоджені дії, концентрацію, надання
висновків, попередніх висновків
стосовно узгоджених дій, концентрації,
висновків щодо кваліфікації дій
відповідно до законодавства про захист
економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 14 цього ж Закону, для
розгляду окремих справ про порушення
антимонопольного законодавства та
інших питань, віднесених до
повноважень Комітету, утворюються
постійно діючі та тимчасові
адміністративні колегії, які
формуються з державних уповноважених
та голів територіальних відділень
Антимонопольного комітету України в
складі не менше трьох осіб.

Пунктом 11 Положення про територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, затвердженого розпорядженням
Комітету від 23 лютого 2001 р. N 32-р,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 30 березня 2001 року за N
129/5482, передбачено, що діяльність щодо
виявлення, попередження та припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції здійснюється
територіальним відділенням з
додержанням процесуальних засад,
визначених законодавчими актами
України, а також Правил розгляду заяв і
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції, що
затверджуються Комітетом.

У розумінні частини першої статті 5
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" узгодженими діями є
укладення суб'єктами господарювання
угод у будь-якій формі, прийняття
об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а
також будь-яка інша погоджена
конкурентна поведінка (діяльність,
бездіяльність) суб'єктів
господарювання.

Відповідно до частини 1, пункту 4
частини 2 статті 6, пункту 1 частини 1
статті 50 цього ж Закону
антиконкурентними узгодженими діями є
узгоджені дії, які призвели чи можуть
призвести до недопущення, усунення чи
обмеження конкуренції, зокрема
антиконкурентними узгодженими діями
визнаються узгоджені дії, які
стосуються спотворення результатів
торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів,
антиконкурентні узгоджені дії є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції.

Згідно ч. 1 ст. 35 цього ж Закону України
розгляд справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції починається з прийняттям
розпорядження про початок розгляду
справи та закінчується прийняттям
рішення у справі.

Як визначено статтею 41 цього ж Закону, а
також зазначено і у п. 12 Правил розгляду
заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції (Правил розгляду справ),
які затверджено розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
19.04.94 р. N 5 (в редакції розпорядження
Антимонопольного комітету N 84-р від
14.02.2011 року), доказами у справі можуть
бути будь-які фактичні дані, які дають
можливість встановити наявність або
відсутність порушення. Ці дані
встановлюються такими засобами:
поясненнями сторін і третіх осіб,
поясненнями службових осіб та
громадян, письмовими доказами,
речовими доказами і висновками
експертів. Усні пояснення сторін,
третіх осіб, службових чи посадових
осіб та громадян, які містять дані, що
свідчать про наявність чи відсутність
порушення, фіксуються у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 цього ж Закону за
результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, накладення штрафу.

Згідно з частинами 5, 6 статті 52 Закону,
якщо доходу (виручки) немає або суб'єкт
господарювання на вимогу органів
Антимонопольного комітету України,
голови його територіального
відділення не надав розмір доходу
(виручки), штраф, передбачений абзацом
другим частини другої цієї статті,
накладається у розмірі до двадцяти
тисяч неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; штраф, передбачений
абзацом третім частини другої цієї
статті, - у розмірі до десяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; штраф, передбачений абзацом
четвертим частини другої цієї статті, -
у розмірі до двох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; рішення про накладення
штрафів у розмірах понад чотири тисячі
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян приймаються виключно
Антимонопольним комітетом України,
адміністративною колегією
Антимонопольного комітету України на
їх засіданнях.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону
підставами для, зокрема, визнання
недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частини 1статті 60 Закону,
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Пунктом 32 Правил розгляду справ
встановлено, що у рішенні наводяться
мотиви рішення, зазначаються
встановлені органом Комітету
обставини справи з посиланням на
відповідні докази, а також положення
законодавства, якими орган Комітету
керувався, приймаючи рішення. Під час
вирішення питання про накладення
штрафу у резолютивній частині рішення
вказується розмір штрафу.

Згідно з пунктом 14 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 N 15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" для кваліфікації дій
суб'єкта господарювання як
антиконкурентних узгоджених дій не є
обов'язковим фактичне настання
наслідків у формі відповідно
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, ущемлення інтересів інших
суб'єктів господарювання (конкурентів,
покупців) чи споживачів, зокрема, через
заподіяння їм шкоди (збитків) або
іншого реального порушення їх прав чи
інтересів, чи настання інших
відповідних наслідків. Достатнім є
встановлення самого факту вчинення
дій, визначених законом як анти
конкурентні узгоджені дії (частина 2
статті 6 Закону України "Про захист
економічної конкуренції").

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Оцінивши доводи сторін та наявні у
справі докази суд приходить до
висновку про те, що наведеним
обставинам відповідач дав належну
оцінку і, врахувавши вимоги ст. ст. 1, 5, 59
Закону України „ Про захист
економічної конкуренції", дійшов
правильного висновку про наявність
підстав для визнання дій позивача, які
полягали в узгодженості його поведінки
з фізичної особою - підприємцем
Кушніром Андрієм Олександровичем при
підготовці документів та надання їх у
складі цінових пропозицій для участі у
процедурі закупівлі комітетом з
конкурсних торгів Департаменту
економіки та розвитку Черкаської
міської ради прокату сортового
гарячекатаного у квітні - травні 2012
року, порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції ,
передбаченим п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6
Закону України „Про захист
економічної конкуренції", яке
виявилось у вигляді антиконкурентних
узгоджених дій, що призвели до
спотворення результатів торгів. При
цьому він обґрунтовано виходив з того,
що згаданий вище характер оформлення
документації конкурсних торгів та
поведінки учасників торгів, яка була
проявлена ними у цьому ж зв'язку, давали
підстави вважати про існуючу між ними
домовленість щодо усунення
конкуренції та змагальності, а тому
позовні вимоги до задоволення не
підлягають.

На підставі ст. 49 ГПК України
понесені у даній справі судові витрати
повністю покладаються на позивача і
йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення підписано 14.02.2014р.

Суддя
К.І.Довгань