ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Справа № 910/467/13 Вищий
господарський суду України в складі
колегії

Овечкін В.Е. - головуючого, Васищак І.М.,
Чернов Є.В.за участю представників:
ПуАТ Банк "Київська Русь" ОСОБА_5
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_6
ОСОБА_7 публічного акціонерного
товариства Банк "Київська Русь" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 09 грудня 2013у
справі№ 910/467/13 господарського суду
міста Києваза позовомОСОБА_5 до
публічного акціонерного товариства
Банк "Київська Русь", товариства з
обмеженою відповідальністю "Технік
Енерджі" провизнання частково
недійсним договору заставиВ С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 27.03.2013 р. (суддя Якименко М.М.)
позов задоволено повністю; визнано
частково недійсним договір застави №
7553 від 10.06.2009, укладений між першим та
другим відповідачем, в частині застави:
1) Комбайну Krone Кукурудз. приставка
суцільн. зрізу Easy Collect 7500, арт. 3520100; 2)
Підбирача трав'яного сінажу Pick-Up Easy Flow
3001; 3) Комбайну кормозбирального Krone Big X
500, 2008 року випуску, двигун № 458.991-00-124830,
об'єм двигуна - 12816 см.куб, маса 16 310 кг;
знято заставу з комбайну Krone Кукурудз.
приставка суцільн. зрізу Easy Collect 7500, арт.
3520100, підбирача трав'яного сінажу Pick-Up
Easy Flow 3001 серійний номер 770063, комбайну
кормозбирального Krone Big X 500, 2008 року
випуску, номер державної реєстрації
46824АА, двигун № 458.991-00-124830, об'єм двигуна
- 12816 см.куб, маса машини - 16 310 кг,
Свідоцтво про реєстрацію машини - АБ №
557978; підлягає стягненню з першого та
другого відповідача на користь
позивача 1 073,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 09.12.2013 р. (судді:
Ропій Л.М., Кондес Л.О., Рябуха В.І.)
рішення господарського суду міста
Києва від 27.03.2013 р. залишено без зміни.

Публічне акціонерне товариство Банк
"Київська Русь" в касаційній скарзі
просить постанову апеляційного
господарського суду та рішення
господарського суду першої інстанції
скасувати з підстав порушення та
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Скаржник доводить, що суд в порушення
вимог ст. 4-2 ГПК України односторонньо
дослідив обставини та докази у справі,
не надав належної оцінки доводам банку;
суд в порушення вимог ст. 33 ГПК України
не звернув уваги на недоведеність
обставин справи, а саме, що позивачем
рухоме майно (сільгосптехніка), яке є
предметом купівлі-продажу та предметом
обтяження не ідентифіковані, не
враховано існування заборгованості за
договорами від 16.01.2008 р. № 0113 та від
14.08.2008 р. № 09; оспорюваний договір
застави від 10.06.2009 р. відповідає вимогам
ст. 203 ЦК України, тому відсутні
підстави для визнання його недійсним
згідно з вимогами ст. 215 ЦК України.

Вищий господарський суд України
вивчивши матеріали справи, розглянувши
доводи касаційної скарги, приходить до
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Предметом спору є визнання частково
недійсним договору застави № 7553 від
10.06.2009, який укладений між першим та
другим відповідачем в частині застави:
1) Комбайну Krone Кукурудз. приставка
суцільн. зрізу Easy Collect 7500, арт. 3520100; 2)
Підбирача трав'яного сінажу Pick-Up Easy Flow
3001; 3) Комбайну кормозбирального Krone Big X
500, 2008 року випуску, двигун № 458.991-00-124830,
об'єм двигуна - 12816 см.куб, маса 16 310 кг;
зняття застави з комбайну Krone Кукурудз.
приставка суцільн. зрізу Easy Collect 7500, арт.
3520100, підбирача трав'яного сінажу Pick-Up
Easy Flow 3001, комбайну кормозбирального Krone
Big X 500, 2008 року випуску, двигун №
458.991-00-124830, об'єм двигуна - 12816 см.куб,
маса 16 310 кг; стягнення з відповідачів
судового збору, керуючись ст.ст. 203, 215-217,
321, 334, 346, 513, 521, 576, 583 ЦК України, ст.ст. 4, 11
Закону України "Про заставу".

Судом встановлено, між позивачем та
другим відповідачем укладені
контракти купівлі-продажу № 0113 від
16.01.2008 та № 09 від 14.08.2008, відповідно до
п.п. 1.1 яких позивач, за контактами
продавець, продає, а другий відповідач,
за договором покупець, купує на умовах
діючого контракту
сільськогосподарську техніку, згідно
із додатками (специфікаціями) до даного
контракту, які є його невід'ємними
частинами.

Згідно із додатком № 1 до контракту №
0113 від 16.01.2008 позивач зобов'язався
поставити другому відповідачу
сільськогосподарську техніку на суму
284 868,00 євро, а саме: польовий
подрібнювач BIG X-500 І, підбирач під
трав'яний сінаж Easy Flow 3001, кукурудзяну
приставку суцільного зрізу Easy Collect 7500, а
згідно із додатком № 1 від 14.08.2008 до
контракту № 09 позивач зобов'язався
поставити другому відповідачу
сільськогосподарську техніку на суму
283 108,00 євро, а саме: польовий
подрібнювач BIG X-500, підбирач під
трав'яний сінаж Easy Flow 3001, кукурудзяну
приставку суцільного зрізу Easy Collect 7500.

В додатку № 1 від 16.01.2008 передбачено
здійснення оплати за техніку
частинами: до 01.02.2008, до 01.06.2008 та до
01.11.2008 (п. 3).

Відповідно до п. 3 додатку № 1 від 14.08.2008
оплата техніки проводиться по 50% до
29.08.2008 та до 29.09.2008.

Згідно із CMR, CMR, 01.02.2008 та 22.08.2008
позивачем поставлено другому
відповідачу сільськогосподарську
техніку відповідно до контрактів
купівлі-продажу № 0113 та № 09.

Відповідно до п.п. 4 контрактів № 9 та №
0113 право власності на товар переходить
від позивача другому відповідачу
тільки після повної оплати усіх сум,
які належать до сплати позивачу, як
передбачено у додатках до цих
контрактів; ні одна із сторін не має
право передавати свої права та
зобов'язання по цих контрактах без
попередньої письмової згоди на те
іншої сторони.

Частиною 1 ст. 334 ЦК України передбачено,
що право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Позивач у вимозі від 23.11.2012 повідомив
другого відповідача про те, що станом
на дату подання вимоги, борг останнього
перед позивачем складає 211 249,10 євро;
також позивач зазначив, що погоджений
сторонами графік погашення
заборгованості, укладений
представниками сторін 01.04.2011, зі
сторони другого відповідача не
виконується, тому у разі наявності
рухомого майна, у тижневий строк, з
моменту отримання цієї вимоги, позивач
вимагає повернути (передати) рухоме
майно, передане другому відповідачу
від позивача за контрактами
купівлі-продажу № 0113 від 16.01.2008, № 06 від
03.04.2008 та № 09 від 14.08.2008.

Відповіді на зазначену вимогу другим
відповідачем не надано, також не надано
доказів повної оплати останнім сум, які
належать до сплати позивачу, як
передбачено у вищезазначених додатках
№ 1 від 16.01.2008 та від 14.08.2008.

Таким чином, суд дійшов вірного
висновку що право власності на товар,
переданий позивачем другому
відповідачу згідно із додатками № 1 від
16.01.2008 та від 14.08.2008, відповідно до п.п. 4
контрактів № 0113 та № 09, не перейшло до
другого відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи,
09.06.2009 між Акціонерним банком "Київська
Русь" та другим відповідачем, укладено
кредитний договір № 21281-20/9-1.

Згідно із п. 1.5 Статуту першого
відповідача, зареєстрованого 12.05.2011
номер запису 6001192 перший
відповідач є правонаступником
Акціонерного банку "Київська Русь",
який було створено як закрите
акціонерне товариство.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору
№ 21281-20/9-1 предметом кредитного
договору є надання першим
відповідачем, за договором банком,
другому відповідачу, за договором
позичальнику, грошових коштів, у
вигляді відзивної відновлювальної
"кредитної лінії".

Першим та другим відповідачем також
укладено договори про внесення змін до
кредитного договору № 21281-20/9-1, а саме:
від 31.07.2009, від 31.08.2009, від 01.10.2009, від
28.10.2009, від 20.12.2009, від 29.04.2010, від 31.01.2011.

Для забезпечення зобов'язань за
кредитним договором № 21282-20/9-1, 10.06.2009
між першим та другим відповідачем
укладено договір застави № 7553,
відповідно до § 2.1 якого, на
забезпечення виконання основного
зобов'язання другий відповідач, за
договором заставодавець, передає в
заставу першому відповідачу, за
договором заставодержателеві, належні
йому на праві власності товари в обігу,
згідно з переліком, що є невід'ємною
частиною даного договору.

Згідно із додатком № 1 до договору
застави № 7553 від 10.06.2009 другим
відповідачем серед переліку рухомого
майна, що передається в заставу першому
відповідачу, в якості забезпечення
зобов'язань другого відповідача за
кредитним договором № 21281-20/9-1,
зазначено, зокрема, таке майно:
кормозбиральний комбайн BIG X 500,
кукурудзяну приставку суцільного
зрізу Easy Collect 7500, арт. 3520100, підбирач
трав'яного сінажу Pick-Up Easy Flow 3001.

Частиною 1 ст. 576 ЦК України встановлено,
що предметом застави може бути будь-яке
майно (зокрема річ, цінні папери,
майнові права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 583 ЦК України
заставодавцем може бути власник речі
або особа, якій належить майнове право,
а також особа, якій власник речі або
особа, якій належить майнове право,
передали річ або майнове право з правом
їх застави.

Статтями 4 та 11 Закону України "Про
заставу" від 02.10.1992 № 2654-ХІІ із змінами
та доповненнями, в редакції, станом на
10.06.2009, встановлено, що предметом
застави може бути майно, яке відповідно
до законодавства України може бути
відчужено заставодавцем та на яке може
бути звернено стягнення; заставодавцем
при заставі майна може бути його
власник, який має право відчужувати
заставлене майно на підставах,
передбачених законом, а також особа,
якій власник у встановленому порядку
передав майно і право застави на це
майно.

В ч. 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України в
редакції, чинній станом на 10.06.2009, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно із ст. 217 ЦК України недійсність
окремої частини правочину не має
наслідком недійсності інших його
частин і правочину в цілому, якщо можна
припустити, що правочин був би вчинений
і без включення до нього недійсної
частини.

Суд на підставі аналізу наданих до
матеріалів справи, а саме, кредитних
авізо стосовно міжнародного платежу
від 24.01.2008, 02.07.2008, 22.08.2008, 26.05.2009, 27.01.2011,
31.01.2011 дійшов обґрунтованого висновку,
що другим відповідачем не було
оплачено у повному розмірі
сільськогосподарську техніку,
поставлену позивачем згідно із
контрактами купівлі-продажу за №№ 0113
та 09.

У додатку № 1 до контрактів №№ 0113 та 09 у
складі найменування
сільськогосподарської техніки
міститься визначення кожної одиниці,
що відповідає складу найменування,
зазначеному в CMR, CMR про відвантаження
01.02.2008 та 22.08.2008, та, також, відповідає
відповідним даним переліку майна,
зазначеного у додатку № 1 до договору
застави № 7553 й даним Витягу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна № 37287594.

Відповідачами не спростовані
встановлені обставини.

Отже, оскільки предметом позову є
визнання недійсним окремої частини
договору застави та зняття застави,
тому суд вірно зазначив, що у
детальному дослідженні стану
виконання кредитного договору потреби
немає.

Твердження про відповідність спірного
правочину вимогам, встановленим
положенням ст. 203 ЦК України,
спростовується матеріалами справи; та
обставина, що правочин укладено у
нотаріальній формі, не позбавляє
сторін обов'язку дотримання усіх вимог
ст. 203 ЦК України, у тому числі й частини
першої, при укладанні правочину.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав, встановлених нормами
законодавства та відповідно до
матеріалів справи для задоволення
скарги та скасування оскаржуваних
судових рішень.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 09.12.2013 р. та
рішення господарського суду міста
Києва від 27.03.2013 р. у справі № 910/467/13
господарського суду міста Києва
залишити без зміни, а касаційну скаргу -
без задоволення.

Головуючий, суддя
В. Овечкін

судді
Є. Чернов

І. Васищак