м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі- Страхування";
до Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА";
про стягнення 8 771, 62 грн.
Від позивача: Ємельянова М.В.,
представник, довіреність № 16/12-13-Є від
Від відповідача: не з'явився.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.0.2014 р. порушено провадження
призначено на 06.02.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача страхове відшкодування у
розмірі 8 771,62 грн., а також 1 720,50 грн.
витрат по сплаті судового збору з
мотивів, вказаних у позовній заяві.
У судовому засіданні 06.02.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити у
Відповідач був належним чином
повідомлений про час, день і місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням, яке
повернулось на адресу суду і
підтверджує факт направлення ухвали
господарського суду на адресу
відповідача, зазначену у витязі з
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове
засідання своїх повноважних
представників, не надав письмовий
відзив на позовну заяву, а також не
заперечив позовні вимоги по суті.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
обставини справи, оцінивши докази, які
мають значення для вирішення спору,
господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі- Страхування" та Чорним Анатолієм
Григоровичем 25.12.2012 року було укладено
договір комплексного добровільного
страхування транспорту № CLAU-0217,
предметом якого є майнові інтереси
страхувальника пов'язані з володінням,
користуванням та/або розпорядженням
автомобілем марки «Toyota Camry», державний
реєстраційний номер ВН 1160 СР.

В місті Одеса, на вулиці
Добровольського, 18.09.2013 р. року
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля марки
«Toyota Camry», державний реєстраційний
номер ВН 1160 СР, під керуванням Чорного
Анатолія Григоровича та автомобіля
марки «Opel Vectra», державний
реєстраційний номер 72370 ОЕ, під
керуванням Мінюка Андрія Григоровича.

В результаті вищезазначеної ДТП
автомобілю марки «Toyota Camry», державний
реєстраційний номер ВН 1160 СР, були
завдані механічні пошкодження, що
підтверджується довідкою ВДАІ № 9268519.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси від 24.10.2013 р. винним у
вищезазначеній ДТП визнано Мінюка
Андрія Григоровича.

Страхувальник, 31.10.2013 року звернувся до
позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування.

Згідно звіту про визначення
матеріального збитку № 10-001 від 03.10.2013
р., вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу «Toyota Camry»,
державний реєстраційний номер ВН 1160 СР,
складає 9 281,62 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання по
договору страхування, на підставі
страхового акту № АС-007189 від 12.11.2013 р.,
позивач виплатив страхове
відшкодування у розмірі 9 281,62 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 12380 від 20.11.2013 р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність
Мінюка Андрія Григоровича, водія
автомобіля марки «Opel Vectra», державний
реєстраційний номер 72370 ОЕ, на момент
скоєння ДТП була застрахована
Відкритим акціонерним товариством
"Національна акціонерна страхова
компанія "ОРАНТА" відповідно до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/8440429, що підтверджується
листом відповідача № 04-04-10/27807 від 16.12.2013
р.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 статті 12
вказаного Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс № АВ/8440429)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну становить 50
000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля марки «Toyota Camry», державний
реєстраційний номер ВН 1160 СР, складає 9
281,62 грн, а до позивача перейшло право
зворотної вимоги в межах виплаченої
суми.

За таких обставин, враховуючи розмір
права зворотної вимоги, яке перейшло до
позивача, визначені полісом № АВ/8440429
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, суд дійшов висновку, що
відповідач зобов'язаний відшкодувати
позивачу витрати в розмірі 8 771,62 грн. (9
281,62 грн. сума збитків - 510,00 грн.
франшиза).

В силу вимог статей 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги, як і не надав доказів
часткової або повної сплати заявленої
до стягнення суми.

Враховуючи вищезазначені правові
норми, зібрані докази по справі, суд
прийшов до висновку, що до позивача
переходить право вимоги до відповідача
на відшкодування збитків в розмірі 8
771,62 грн., тобто позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 33, 34, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д, )
на користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"ВіДі - Страхування" (08131, Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева,
56, ) 8 771 (вісім тисяч
сімсот сімдесят одну) грн. 62 коп.
завданих збитків, 1 720 (одну тисячу
сімсот двадцять) грн. 50 коп. витрат по
сплаті судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
О.В. Мандриченко

Дата складання рішення 12.02.2014 р.