ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Справа № 904/3248/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Коробенка
Г.П., Куровського С.В. - доповідача,за
участю представників сторін: не
з'явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі

м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у

Дніпропетровській
області

на ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду

від 18.12.2013

у справі № 904/3248/13
господарського суду Дніпропетровської
області

за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Осток В"

про визнання банкрутом,

встановив:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.11.2013
(суддя Калиниченко Л.М.) затверджено
ліквідаційний баланс та звіт
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ) "Осток В".
Ліквідовано юридичну особу - ТОВ "Осток
В". Припинено повноваження ліквідатора.
Провадження у справі припинено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.12.2013 (колегія суддів у складі:
Кузнецов В.О. - головуючий, Павловський
П.П., Науменко І.М.) апеляційне
провадження за скаргою Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 19.11.2013 припинено.

В касаційній скарзі Державна податкова
інспекція у Ленінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі ДПІ)
просить скасувати вказану ухвалу суду
апеляційної інстанції від 18.12.2013. В
обґрунтування посилається на
порушення та неправильне застосування
норм процесуального права, а саме ст.ст.
80, 91 ГПК України та п.78.1.7 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Між тим, згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду можуть подавати
сторони та інші учасники судового
процесу, зазначені у цьому Кодексі та
Законі України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі Закон
про банкрутство).

Відтак, в силу особливостей справи про
банкрутство (ст. 41 ГПК України), коло
осіб, які мають право оскаржити судові
рішення у справі про банкрутство,
діючим законодавством звужено до
учасників такої справи задля
попередження необґрунтованого
втручання інших осіб, які не є
учасниками справи, у хід процедури
банкрутства.

У відповідності до абз. 16 ст. 1 Закону
про банкрутство учасниками
провадження у справі про банкрутство
визнано таких осіб: сторони (конкурсні
кредитори та боржник), забезпечені
кредитори, арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор), власник майна (орган,
уповноважений управляти майном)
боржника, державний орган з питань
банкрутства, Фонд державного майна
України, представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа засновників (учасників,
акціонерів) суб'єкта підприємницької
діяльності - боржника, а також у
випадках, передбачених цим Законом,
інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство.

При цьому колегія суддів бере до уваги,
що вищевказаний перелік учасників
провадження у справі про банкрутство
не є вичерпним, оскільки до учасників
справи про банкрутство названа стаття
відносить також інших осіб, які у
випадках, передбачених Законом про
банкрутство, беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство.

Однак інші випадки участі органу
державної податкової служби у справі
про банкрутство платника податків
Законом про банкрутство не
передбачені. Таким чином, орган
державної податкової служби не
віднесений чинним законодавством до
інших, окрім кредиторів, учасників
справи про банкрутство.

Необхідно зазначити, що особа, яка має
грошові вимоги до боржника, набуває
статусу учасника провадження у справі
про банкрутство, а саме кредитора, лише
після заявлення у встановленому
порядку грошових вимог до боржника.
Тільки після цього така особа має
процесуальне право на оскарження
процесуальних документів у справі про
банкрутство.

Припиняючи порушене ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 05.12.2013
апеляційне провадження щодо розгляду
апеляційної скарги Державної
податкової інспекція у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що скаржник в розумінні ст. 91 ГПК
України і ст. 1 Закону про банкрутство
не є стороною або учасником
провадження у даній справі про
банкрутство ТОВ "Осток В", оскільки,
зокрема з грошовими вимогами до
боржника не зверталася.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції,
виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.04.2013
заява ТОВ "Осток В" про порушення
провадження у справі про банкрутство
ТОВ "Осток В" прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 25.04.2013
порушено провадження про банкрутство
ТОВ "Осток В" з урахуванням
особливостей, визначених ст. 95 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду
від 14.05.2013 ТОВ "Осток В" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором боржника
призначено голову ліквідаційної
комісії Ткаченко А.Р.

Спрощена процедура банкрутства, яка
передбачена ст. 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(банкрутство боржника, що ліквідується
власником), випливає з процедури
добровільної ліквідації юридичної
особи, тобто ліквідації юридичної
особи за рішенням її учасників
(власників) або органу, уповноваженого
на це установчими документами.

Апеляційний господарський суд, діючи у
межах повноважень, визначених ст.101 ГПК
України, повно та всебічно дослідивши
обставини справи, перевіривши
дотримання процедури добровільної
ліквідації встановив, що 07.02.2013 єдиним
власником ТОВ "Осток В" прийнято
рішення про ліквідацію підприємства.

Витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців за № 16323216 станом на
18.04.2013 містить запис про внесення
рішення засновників щодо припинення
юридичної особи.

В Бюлетені державної реєстрації від
11.02.2013 № 239 (4), тобто більше ніж за два
місяці до порушення даної справи про
банкрутство, було опубліковано
оголошення про прийняття учасниками
ТОВ "Осток В" рішення про ліквідацію
останнього.

З моменту публікації вказаного
оголошення інформація щодо рішення про
ліквідацію товариства стала
загальновідомою.

12.02.2013 ліквідатором направлено на
адресу ДПІ в Ленінському районі
м.Дніпропетровська заяву про
припинення платника податків за формою
8-ОПП та копію рішення власника про
припинення юридичної особи (а.с.30).

В газеті "Урядовий кур'єр" № 93 від
28.05.2013 ліквідатором опубліковано
оголошення про визнання боржника
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури та призначення ліквідатора.

В ході здійснення ліквідаційної
процедури з кредиторськими вимогами до
боржника в сумі 347 305,00 грн. звернулося
ТОВ "Інтернафта", які розглянуто та
визнано.

Тобто, як вірно вказав апеляційний
господарський суд, ДПІ в Ленінському
районі м. Дніпропетровська було відомо
про ліквідацію ТОВ "Осток В". Однак
доказів вчинення дій щодо проведення
позапланової перевірки та пред`явлення
ліквідатору кредиторських вимог в разі
їх наявності відповідно до ч. 3 ст. 95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ДПІ в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
не надано. Також судом апеляційної
інстанції встановлено відсутність
доказів звернення скаржника з
грошовими вимогами до боржника в
порядку, встановленому ч. 3 ст.95 Закону
про банкрутство.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку, що
ДПІ не набула статусу учасника справи
про банкрутство, а тому не має правових
підстав для звернення до суду з даною
апеляційною скаргою.

Більше того, про наявність у боржника
будь-якої податкової заборгованості
скаржник не зазначає і в касаційній
скарзі.

Таким чином, належним чином дослідивши
обставини справи, господарський суд
апеляційної інстанції дійшов
правомірного висновку про припинення
апеляційного провадження за
апеляційною скаргою ДПІ в Ленінському
районі м. Дніпропетровська, яка не є
учасником провадження у справі про
банкрутство ТОВ "Осток В", з посиланням
на п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Доводи касаційної скарги про те, що
ухвалення господарським судом
Дніпропетровської області судового
рішення від 19.11.2013 позбавило ДПІ
мржливості провести позапланову
перевірку колегія суддів відхиляє,
оскільки доказів, які б свідчили про
вжиття заходів для проведення такої
перевірки (видання наказу про
проведення перевірки, направлення
посадових осіб для проведення
перевірки, складання акту про
неможливість проведення перевірки чи
надання документів для її проведення)
скаржником не надано.

У зв'язку з чим ухвала суду апеляційної
інстанції підлягає залишенню без змін,
як така, що відповідає нормам чинного
законодавства.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровському районі залишити
без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.12.2013 по справі № 904/3248/13 залишити без
змін.

Головуючий
Ткаченко Н.Г.

Судді
Коробенко Г.П.

Куровський С.В.