м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/876/14 12.02.14За позовом
Публічного акціонерного товариства
до Приватного підприємства
про стягнення 3346,25 грн.
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - Гаркавенко С.В.
(представник за довіреністю);
від відповідача - не з'явилися.
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» (далі - Позивач)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом про стягнення з
Приватного підприємства «Делікатес»
(далі - Відповідач) заборгованості та
штрафних санкцій за Договором № 1310162
від 08.11.2005 на постачання теплової
енергії у гарячій воді, всього в сумі
3346,25 грн., з яких 2690,13 грн. основного
боргу, 133,63 грн. 3% річних та 522,49 грн. пені.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що
Відповідач, всупереч умовам
вищенаведеного договору, допустив
виникнення заборгованості за спожиту
теплову енергію, що стало підставою для
звернення Позивача до суду,
нарахування пені та санкцій у
відповідності до ст. 625 ЦК України.
Представники Відповідача в судові
засідання не з'являлися, хоча судом
було вчинено всі належні дії для
повідомлення їх про призначення справи
до розгляду в засіданнях суду, про час і
місце їх проведення, оскільки ухвали
суду по даній справі надсилалася на
поштову адресу Відповідача, яка
містяться в матеріалах справи та
згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, а
відтак, будь-які несприятливі наслідки
неявки його представників у судові
засідання покладаються на Відповідача.
Судом враховано, що відповідно до
пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
Обставин, які б перешкоджали чи не
дозволяли розглянути спір у даному
судовому засіданні судом не було
встановлено. Клопотань про відкладення
розгляду справи не надходило.
Відтак, суд дійшов висновку про
відсутність встановлених ст. 77 ГПК
України підстав для відкладення
розгляду справи та відповідно до
статті 75 ГПК України здійснює розгляд
за наявними в справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд
08.11.2005 між Акціонерною
енергопостачальною компанією
«Київенерго», правонаступником якої є
Позивач (Постачальник), та Відповідачем
(Споживач, Абонент) було укладено
договір № 1310162 на постачання теплової
енергії у гарячій воді (далі - Договір),
відповідно до умов якого Постачальник
зобов'язується виробити та поставити
теплову енергію Споживачу для потреб
опалення, вентиляції та гарячого
водопостачання, а Споживач
зобов'язується отримати її та оплатити
відповідно до умов, викладених в
За умовами пункту 2.2.1 Договору
Постачальник зобов'язується постачати
теплову енергію у вигляді гарячої води
для потреб опалення та вентиляції - в
період опалювального сезону; для
гарячого водопостачання - протягом
року, в кількості та обсягах, що
зазначені в додатку №1 до Договору.
Пунктом 2.1. Договору встановлено, що при
виконанні умов Договору, а також при
вирішенні всіх питань, що не обумовлені
цим Договором, сторони зобов'язуються
керуватися тарифами, затвердженими
Київської міською державною
адміністрацією, Правилами
користування тепловою енергією,
нормативними актами з питань
користування та взаєморозрахунків за
енергоносії та чинним законодавством
Відповідно до пункту 2.3.1. Договору,
Споживач зобов'язується дотримуватись
кількості споживання теплової енергії
за кожним параметром в обсягах, які
визначені у додатку №1 не допускаючи їх
перевищення, та своєчасно сплачувати
вартість спожитої теплової енергії.
Відповідно до пунктів 2, 3, 5 додатку № 4
до Договору (порядок розрахунків)
Споживач щомісяця з 12 по 15 числа
самостійно отримує табуляграму
фактичного споживання теплової
енергії за попередній період та акт
звірки. Оплата вноситься Споживачем до
початку розрахункового періоду згідно
встановленої Договором кількості
теплової енергії на розрахунковий
період, з урахуванням сальдо
розрахунків на поточний місяць. У разі
розрахунків за показниками приладів
обліку та при перевищення заявлених у
договорі величин, Споживач повинен
сплатити цю кількість перевищення не
пізніше 28 числа поточного місяця, а в
разі споживання нижче заявлених в
Договорі величин та сплаченого до
початку розрахункового періоду, то
сальдо розрахунків визначається за
фактичними показниками приладів
Зобов'язання за Договором щодо
постачання теплової енергії у гарячій
воді виконувались Позивачем належним
чином та в повному обсязі, що
підтверджується залученими до
матеріалів справи відомостями обліку
споживання теплової енергії за період
з 23.02.2013 по 29.03.2013 та інформацією про
тарифи, що діяли станом на згаданий час
споживання теплової енергії.
При цьому в матеріалах справи відсутні
докази, що між сторонами існує спір або
розбіжності щодо обсягів та якості
поставленої Позивачем Відповідачу
теплової енергії по Договору, за
вищевказані періоди.
Суд перевірив, вважає обґрунтованим та
таким, що виконаний арифметично
правильно, наданий Позивачем
розрахунок заборгованості
Відповідача, відповідно до якого
заборгованість за поставлену по
Договору теплову енергію, яка
постачалась у період з 23.02.2013 по 29.03.2013
(період нарахування заборгованості
01.04.2013 - 01.12.2013), становить 2690,13 грн.
При цьому, суд приймає до уваги та
визнає обґрунтованими пояснення
Позивача, щодо порядку проведення
розрахунків між сторонами.
Так, при зарахуванні коштів, сплачених
Відповідачем за споживання теплової
енергії, Позивач керувався Інструкцією
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженою
постановою НБУ від 21.01.2004 № 22 та
зареєстрованою Мінюстом 29.03.2004 за №
377/8976 (далі - Інструкція), та внутрішнім
Положенням ПАТ «Київенерго» про
порядок відображення коштів, які
надходять від споживачів теплової та
електричної енергії від 24.06.2005 (далі -
Положення), складеним на підставі
вищезазначеної Інструкції та чинного
Відповідно до п. 3.8 Інструкції, реквізит
«призначення платежу» платіжного
доручення заповнюється платником так,
щоб надати повну інформацію про платіж
та документ, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
При цьому, Положенням передбачено, що
при перерахуванні коштів за електричну
та теплову енергію платіжним
дорученням, споживач в реквізиті
«призначення платежу» повинен надати
повну інформацію, а саме: за що
здійснено платіж, період споживання,
підстава для сплати (номер, дата
договору, рахунка, рішення (наказу,
постанови, ухвали, суду, мирової угоди).
Якщо у призначенні платежу Споживача
зазначено неповну інформацію про
платіж, то кошти зараховуються як
оплата найдавнішого боргу, в тому числі
такого, строк позовної давності якого
сплинув на момент здійснення такого
В зв'язку з викладеним, платежі,
здійснені Відповідачем без зазначення
повної інформації про призначення
платежу, були зараховані Позивачем в
якості оплати наявних боргів за
Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за
договором поставки одна сторона
-постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України,
статтею 193 ГК України, зобов'язання
мають виконуватися належним чином та у
встановлений строк відповідно до
закону, інших правових актів, договору,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.
Факт наявності у Відповідача
заборгованості за поставлену по
Договору теплову енергію в сумі 2690,13
грн., яка не була погашена на час
подання позову, Позивачем належним
чином доведений, документально
підтверджений і Відповідачем не
спростований, а тому позовні вимоги в
цій частині визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Отже, виходячи з положень статті 610,
частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України,
частини 2 статті 193 ГК України,
Відповідач є порушником зобов'язання,
що є підставою для застосування до
нього правових наслідків, встановлених
договором або законом.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Крім того, відповідно до статей 546, 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Відповідальність у вигляді сплати пені
за несвоєчасне внесення передбачених
Договором оплат вартості спожитої
теплової енергії передбачена
сторонами у пункті 7 додатку № 4 до
Частиною 6 статті 232 ГК України також
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Перевіривши наданий Позивачем (додаток
№1 до позовної заяви) розрахунок пені
та 3% річних, суд дійшов висновку про
його обґрунтованість за наведені в
ньому періоди нарахування, та оскільки
в матеріалах справи відсутні докази
сплати Відповідачем Позивачу
нарахованих 133,63 грн. - 3% річних та 522,49
грн. - пені по платежам, простроченим з
01.04.2013 по 01.12.2013, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог про
стягнення зазначених сум 3% річних та
пені в примусовому порядку.
Згідно зі статтею 33 ГПК України
обов'язок доказування тих обставин, на
які посилається сторона як на підставу
своїх вимог і заперечень, покладається
Відповідач не спростував обставин, на
які посилається Позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог.
Отже, з огляду на вищенаведене, суд
дійшов висновку про законність та
обґрунтованість заявлених позовних
вимог, та задовольняє їх в повному
Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України, за звернення
Позивача до суду з даним позовом,
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог, а
отже на Відповідача в повному обсязі.
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Приватного підприємства
«Делікатес» (м. Київ, проспект Бажана,
24/1; ідентифікаційний код 30936430) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» (м. Київ, площа
Івана Франка, 5; ідентифікаційний код
00131305) 2690 (дві тисячі шістсот дев'яносто)
грн. 13 коп. основного боргу, 133 (сто
тридцять три) грн. 63 коп. 3% річних, 522
(п'ятсот двадцять дві) грн. 49 коп. пені та
1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.02.2014

Суддя
Сташків Р.Б.