ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

24.02.2014 Справа №
901/938/13-гЗа позовом Приватного
підприємства «Фаворит-ІІІ»

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримоптторг.»

про стягнення 765788,49 грн.

Суддя Гаврилюк М.П.

Представники:

від позивача - Старушок О.М.,
представник за довіреністю №14 від
30.01.2014.

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2013 року Приватне
підприємство «Фаворит-ІІІ» звернулося
до Господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовною завою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримоптторг.» про
стягнення 765788,49 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кримоптторг.»
зобов'язань за договорами зворотної
безвідсоткової фінансової допомоги,
укладеними з Приватним підприємством
«Фаворит-ІІІ» в частині повернення
позики, у зв'язку з чим за ним склалася
заборгованість в розмірі 740000,00 грн. На
вказану заборгованість позивачем
нараховані 3 % річних в сумі 25788,49 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у
відзиві на позовну заяву (а.с.146-148, т.1),
зокрема вказує на те, що позивачем не
було перераховано кошти у розмірі,
визначеними договорами зворотної
безвідсоткової фінансової допомоги, у
зв'язку з чим є підстави вважати, що
договори позики є неукладеними.

Рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 16.07.2013,
залишеним без змін постановою
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 01.10.2013 позов
задоволено у повному обсязі; стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримоптторг.» на
користь Приватного підприємства
«Фаворит-ІІІ» 740000,00грн. заборгованості
та 25788, 49 грн. 3 % річних.

18.03.2013 на примусове виконання вказаного
рішення та постанови Господарським
судом Автономної Республіки Крим
виданий відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.12.2013 касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримоптторг.»
задоволено частково, постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 01.10.2013 та
рішення Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 16.07.2013 у
справі №901/938/13-г скасовано, справу
направлено на новий розгляд до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим.

За результатами автоматичного
розподілу справа №901/938/13-г передана на
розгляд судді Гаврилюк М.П.

Ухвалою від 15.01.2014 справа №901/938/13-г
прийнята до провадження.

04.02.2014 представником позивача надана
заява про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно та кошти, що
належать відповідачу, зокрема торгову
базу, що розташована за адресою: вул.
Трансформаторна, 6, м. Сімферополь.

За приписами ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

При цьому, особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

У заяві про забезпечення позову
позивач зазначив, що йому відомі
обставини, які свідчать про наміри
відповідача унеможливити повернення
та стягнення боргу шляхом продажу
належного йому майна та які будуть
надані у наступному судовому
засіданні.

Слід зазначити, що жодних доказів на
підтвердження неможливості або
утруднення виконання рішення у даній
справі на майбутнє позивачем не надано.
Саме лише посилання позивача в заяві на
потенційну можливість ухилення
відповідача від виконання судового
рішення без наведення відповідного
обґрунтування не є достатньою
підставою для задоволення вказаної
заяви.

Справа слуханням відкладалася у
зв'язку з нез'явленням представників
сторін та їх письмовими клопотаннями
про відкладення розгляду справи.

24.02.2014 представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Про дату та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином - рекомендованою
кореспонденцією, причини нез'явлення
до суду не відомі.

Оскільки явка в судове засідання,
згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України - це
право, а не обов'язок сторін, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином суд вважає можливим
розглядати справу за відсутністю
представника відповідача за наявними
документами, які містяться у
матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2011 року, 15 березня 2011 року, 18
березня 2011 року та 15 квітня 2011 року між
Приватним підприємством «Фаворит-ІІІ»
(позикодавець за договорами) та
Закритим акціонерним товариством
«Кримоптторг» (правонаступником якого
є відповідач у справі, позичальник за
договором) були укладені договори
зворотної безвідсоткової фінансової
допомоги (а.с. 9-11, 169), які є аналогічними
за своїм змістом, згідно умов яких
позикодавець зобов'язався надати
позичальнику зворотну безвідсоткову
фінансову допомогу, а останній
зобов'язався повернути кошти у розмірі
наданої допомоги у визначений
договорами строк.

Згідно з пунктом 2.1 договорів сума
зворотної безвідсоткової фінансової
допомоги за договорами становить 120 000,00
грн., 550 000,00 грн., 70 000,00 грн., 3000000,00 грн..

Пунктом 3.1 договору сторони визначили,
що зворотна безвідсоткова фінансова
допомога надається в безготівковому
вигляді шляхом перерахування
необхідних коштів на розрахунковий
рахунок позичальника.

Відповідно до пункту 4.1 договорів
зворотна безвідсоткова фінансова
допомога позичальнику надається до 31
грудня 2011 року.

Відповідно пункту 5.1 договорів після
закінчення терміну, зазначеного в
пункті 4.1 договорів позичальник
зобов'язується протягом п'яти
банківських днів повернути суму
зворотної безвідсоткової фінансової
допомоги позикодавцю.

Розділом 6 визначено, що договори
набувають чинності з моменту
підписання його сторонами та діють до
моменту його остаточного виконання,
але в будь - якому разі до 31 грудня 2011
року.

Позивачем на розрахунковий рахунок
відповідача були перераховані кошти,
на загальну суму 3740000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 81 від 28.01.2011 на суму 120000,00
грн., № 210 від 15.02.2011 на суму 55000,00 грн., №
239 від 18.03.2011 на суму 7000,00 грн., № 340 від
15.04.2011 на суму 2750000,00 грн., № 341 від 15.04.2011
на суму 250000,00 грн. (а.с. 15-19, т.1).

Крім того, виконуючи вказівки Вищого
господарського суду України щодо
з'ясування наявності факту передачі
Приватним підприємством «Фаворит-ІІІ»
на користь відповідача грошових коштів
на виконання зобов'язань за договорами
а також правомочності платіжних
доручень, суд ухвалою від 15.01.2014
зобов'язав позивача надати докази
передачі грошових коштів відповідачу.

Так, позивачем представлені копії
банківських виписок, які долучені до
матеріалів справи, що підтверджують
перерахування позивачем грошових
коштів в сумі 3740000,00 грн. за договорами
зворотної безвідсоткової фінансової
допомоги на розрахункових рахунок
відповідача (а.с. 64-68, т.2).

Матеріали справи свідчать, що
відповідачем було повернуто частину
зворотної безвідсоткової фінансової
допомоги в сумі 3000 000,00 грн., у зв'язку з
чим за ним залишилося невиконаним
грошове зобов'язання на суму 740 000,00 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач не
виконав свої зобов'язання за
договорами в частині своєчасного
повернення наданих йому коштів, листом
від 03.01.2013 вих. № 01 позивач звернувся до
відповідача з претензією щодо
погашення заборгованості в строк до 20
січня 2013 року (а.с. 12).

Проте, дані вимоги були залишені
відповідачем без задоволення, що і
стало підставою для звернення позивача
з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

На дату розгляду справи відповідачем
не представлено належних доказів
повернення суми заборгованості.

Згідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до ст.ст.525,526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Враховуючи те, що відповідачем не
належним чином виконувалися умови
договорів зворотної безвідсоткової
фінансової допомоги в частині
повернення позики, суд вважає, що
вимога позивача про стягнення з
відповідача 740000,00 грн. боргу є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з
відповідача 3 % річних в сумі 25788,49 грн.

Суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного
кодексу України, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних,
складений позивачем, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимоги приватного підприємства
«Фаворит ІІІ» про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримоптторг.» 3%
річних у розмірі 25 788,49 грн.

Посилання відповідача на те, що
позивачем не були перераховані кошти у
розмірі, визначеними договорами
зворотної безвідсоткової фінансової
допомоги, у зв'язку з чим є підстави
вважати, що договори позики є
неукладеними судом до уваги не
приймають, оскільки спростовуються
матеріалами справи, а саме
банківськими виписками, що
підтверджують перерахування грошових
коштів відповідачу.

Слід зазначити, що факт передачі коштів
позивачем відповідачу за даними
договорами також підтверджується
фактами їх часткового повернення
відповідачем у сумі 3 000 000,00 грн. із
посиланням на реквізити договору б/н
від 15.04.2011 року (а.с.21, т.1).

У відповідності зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовій збір покладається на
відповідача.

У судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини рішення. Повне
рішення складено 27.02.2014.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кримоптторг.» на
користь Приватного підприємства
«Фаворит-ІІІ» 740000,00 грн. боргу та 25788,49
грн. 3% річних, а також судовий збір у
розмірі 17005,77 грн.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
М.П. Гаврилюк