ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.Справа № 916/3261/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Мацюри П.Ф., Ліпчанської Н.В.

При секретарі судового засідання:
Стеблиненко В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Кучеровська Л.О. за
довіреністю № 129 від 03.02.2014р.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Наталка - Торгцентр»

на рішення господарського суду
Одеської області від 20.01.2014р.

по справі № 916/3261/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Данон»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Наталка - Торгцентр»

про стягнення 134 792, 44 грн.

Встановила:

У листопаді 2013 року Товариство
з обмеженою відповідальністю «Данон»
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Наталка - Торгцентр»
заборгованості за договором поставки
№ Ю-7 від 29.04.2013р. в розмірі 134 792,44грн., з
яких: 131 166,46 грн. заборгованість
основного боргу з урахуванням
інфляції, 2 946,11 грн. пені та 679,87 грн. - 3%
річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням з боку
відповідача умов договору укладеного
між сторонами.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 20.01.2014р. (суддя
Брагіна Я.В.) позов задоволено; стягнуто
з ТОВ «Наталка - Торгцентр» на користь
ТОВ «Данон: - 130 643,89грн. - основної
заборгованості, - 2 946,11грн. - пені, -
679,87грн. - 3% річних, - 522,57грн.- інфляційні
втрати, - 2 695,85 грн. - витрат, пов'язаних
із сплатою судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач
належно виконав свої зобов'язання по
договору поставки, однак відповідач
свої зобов'язання по сплаті товару,
який він отримав, не виконав у повному
обсязі, що призвело до виникнення
заборгованості.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Наталка - Торгцентр»
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить його скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної
скарги сторона посилається на те, що
позивачем не застосовано досудове
врегулювання господарського спору.
Скаржник вважає, що позивач
зобов'язаний був вимагати повернення
товару і тільки у випадку недодержання
даного товару вимагати повернення
коштів.

Крім того, апелянт у скарзі
зазначає, що позивач, надавши акт
звірки взаємних розрахунків, не надав
документи, які б підтверджували
повноваження представника ТОВ «Данон»
на підписання акту звірки.

У відзиві на апеляційну скаргу
позивач просить залишити рішення
господарського суду без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач не скористався
наданим йому ст. 22 ГПК України правом та
повноважного представника в судове
засідання не направив.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті
81-1 ГПК), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання
суду відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто
з посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку про вчинення усіх
необхідних дій щодо повідомлення
відповідача по дату, час та місце
проведення судового засідання.
Зокрема, ухвала про прийняття
апеляційної скарги у справі надіслана
за належною адресою відповідача.
Ухвала отримана відповідачем 10 лютого
2014р., про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке наявне в матеріалах
справи. Відтак, відповідач про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Причини
неявки повноважного представника
відповідача суду не відомі.

Апеляційною інстанцією також
враховано, що явка представників
сторін не визнавалась судом
обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140
„Про деякі питання запобігання
зловживанню процесуальними правами у
господарському судочинстві" особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про
достатність у матеріалах справи
документальних доказів для вирішення
спору по суті за відсутності
представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет їх
юридичної оцінки господарським судом
Одеської області, проаналізувавши
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступників висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів
справи, 29 квітня 2013р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Данон»
(Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Наталка-Торгцентр»
(Покупець) був укладений договір
поставки №Ю-7, предметом якого є
зобов'язання постачальника постачати
та передавати у власність покупцю
молочну продукцію та інші продукти
харчування, а покупця - приймати та
оплачувати їх.

Відповідно до 2 розділу Договору,
кількість і асортимент кожної партії
товару визначається сторонами спільно
за один календарний день до дати
доставки продавцем товару на склад
(магазин) покупця. Кількість і
асортимент товару визначаються
сторонами, виходячи з фактичної
наявності товару на складі продавця та
в машині водія. Кількість і асортимент
товару, що складає 1 партію, що
поставляється за договором,
узгоджується сторонами у видаткових
накладних. У кожній накладній повинні
бути зазначені асортимент і кількість
товару, ціна за одиницю кожного
найменування товару, загальна вартість
кожної окремої партії товару.

Товар вважається переданим продавцем і
прийнятим покупцем після вручення
товару покупцеві, і завершення процесу
приймання товару покупцем, що
підтверджується підписом представника
покупця на товарній накладній по
поставленій партії товару. Приймання
товару повинно бути здійсненно
безпосередньо під час вручення товару
покупцеві і має виконуватись в
присутності водія (представника)
продавця. При прийманні товару
виконується огляд товару й перевірка
відповідності товару по кількості і
якості. (пункт 5.1 Договору)

Пунктом 5.4 Договору встановлено, що
товарна накладна складається після
приймання товару по кількості і
асортименту продукції, фактично
поставленої продавцем та прийнятої
покупцем.

Згідно із п. 6.1 Договору, ціна товару
визначається відповідно до
прейскурантів (прайс-листів) продавця,
діючих на дату передачі товару та
накладних на передачу товару. Ціни
кожного найменування товару
фіксуються в товарній накладній і в
рахунку-фактурі на кожну поставлену
партію товару. Ціна включає вартість
упакування, маркування й доставки
товару покупцеві.

Відповідно до пункту 7.1 Договору,
підставою для розрахунків між
сторонами є договір і товарні накладні
продавця.

У пункті 7.2 Договору зазначено, що
покупець сплачує 100% вартості товару
безготівковим розрахунком шляхом
передоплати або протягом 7 календарних
днів з моменту оформлення приймання
товару.

Згідно пункту 7.4 Договору, оплата
товару, що поставляє за даним
договором, здійснюється шляхом
перерахування покупцем коштів на
поточний рахунок постачальника,
зазначений в п. 15 договору.

Відповідно розділу 12 договору сторона,
що порушила умови договору,
зобов'язується відшкодувати іншій
стороні завдані таким порушенням
збитки відповідно до чинного
законодавства.

За прострочення оплати продукції на
умовах цього договору покупець сплачує
неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5%
від вартості неоплаченої продукції за
кожен день прострочення виконання
зобов'язання.

Договір набуває чинності з дня його
підписання і діє до 31.01.2014р., якщо тільки
його дія не припиниться раніше
відповідно до положень договору.

На виконання умов договору та на
підставі наявних у матеріалах справи
видаткових накладних, позивач поставив
відповідачу товар у період з 30.08.2013р. по
10.09.2013р на загальну суму130 643,89 грн. (а.с.
14-116).

Відповідно до видаткових накладних
№ОД- 1, №ОД-8, №ОД-4,
№ОД-9, №ОД-7, №ОД-6 від
30.08.2013р.; №ОД-7, №ОД-8,
№ОД-6 від 31.08.2013р.;№ОД8,
№ОД-9, №ОД-1, №ОД-3,
№ОД-2, №ОД-9, №ОД-0,
№ОД-2 від 02.09.2013р.;№ОД-6,
№ОД-3, №ОД-9, №ОД-4 від
03.09.2013р.; №ОД-8, №ОД-6,
№ОД-0, №ОД-7, №ОД-9,
№ОД-1, №ОД-0, №ОД-6 від
04.09.2013р.; №ОД- 6, №ОД-5,
№ОД-2, №ОД-3 від 05.09.2013р.;
№ОД-5, №ОД-5, №ОД-6,
№ОД-4, №ОД-2, №ОД-4,
№ОД-5, №ОД-8 від 06.09.2013р.;
№ОД-9, №ОД-0, №ОД-0 від
07.09.2013р.; №ОД-6, №ОД-9,
№ОД-8, №ОД-4, №ОД-1,
№ОД-6, №ОД- 8, №ОД-1 від
09.09.2013р.; №ОД-5, №ОД-6, №ОД-
3 від 10.09.2013р. відповідач отримав
товар.

Крім того, про наявність
заборгованості відповідача за
отриманий товар свідчить підписаний
сторонами та скріплений печатками
товариств, акт звірки
взаєморозрахунків станом на 30.09.2013р. на
суму 130 643,89грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

На підставі ст.ст. 629, 525, 526 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння заміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Доказів сплати за отриманий товар
відповідач до суду не надав, таким
чином, судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
існування заборгованості ТОВ «Наталка
- Торгцентр» перед ТОВ «Данон» у
розмірі 130 643,89 грн., що підлягає
стягненню.

Доводи апелянта щодо
відсутності доказів, які б
підтверджували повноваження особи яка
підписала акт звірки
взаєморозрахунків з боку позивача,
відхиляються судовою колегію з огляду
на те, що акт не тільки підписаний, та
ще і скріплений печатками обох сторін.
Зазначене свідчить про те, що
уповноваженим представником
відповідача було відомо про виникнення
грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи, що розрахунки позивача в
частині нарахувань 3% річних та збитків
від інфляції відповідають вимогам
чинного законодавства, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про стягнення пені у розмірі
2 946,11грн. та витрат від інфляції у сумі
522,57 грн.

Вимога позивача щодо стягнення
пені за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання також є
правомірною, обґрунтованою та підлягає
задоволенню на підставі вимог ст.ст.
230-232 ГК України, та Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Судова колегія відхиляє доводи
апелянта стосовно того, що позивачем не
застосовано досудове врегулювання
господарського спору передбачене п. 9.1
Договору з огляду на наступне.

Пунктом 9.1 Договору зазначено, що
суперечки, що виникають з даного
Договору або у зв'язку з ним, сторони
намагаються вирішити шляхом
переговорів.

Крім того, пунктом 9.2 визначено, що у
випадку, якщо сторони не дійшли згоди
шляхом переговорів, суперечки, що
виникають з даного Договору або у
зв'язку з ним, підлягають вирішенню в
суді відповідно до законодавства
України.

Тлумачення пункту 9.1 Договору як
такого, що обмежує право сторони на
звернення до суду необхідністю
попереднього досудового врегулювання
є хибним, адже позбавлення особи права
на судовий захист у зв'язку із тим, що
така особа не здійснила певні дії
(наприклад, не направила претензію,
документально не оформила переговори)
порушує конституційне право особи на
судовий захист, передбачене ч.2 ст.8, ч.4
ст. 13, ст. 55 Конституції України.

Отже, судова колегія доходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції цілком вірно встановлені
обставини справи, ним дана правильна
юридична оцінка із застосуванням
належних норм матеріального права з
дотриманням норм процесуального права.

За таких обставин,
оскаржуване рішення господарського
суду Одеської області відповідає
вимогам закону та обставинам справи, а
тому підстав для її скасування не
вбачається. У зв'язку з чим, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.99, 101, 103 п.1, 105 ГПК
України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Наталка -
Торгцентр» - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Одеської області від 20.01.2014р. по справі
№ 916/3261/13- залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
26.02.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
П.Ф. Мацюра

Суддя
Н.В. Ліпчаньска