ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р. Справа № 909/6/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Гриняк Б. П., при
секретарі судового засідання Михайлюк
А. С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, вул.
Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ,76004

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця Юрківа Віталія
Зіновійовича, вул. Буковинська, 3, с.
Липівка, Тисменицький район,
Івано-Франківська область,77463

про: про стягнення збитків в розмірі 4500
грн.

за участю представників сторін:

Від позивача: Боднарчук М.М.,
(довіреність № 10/01-20/66-в від 08.01.14
)-представник

Від відповідача не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради звернувся з позовом до
фізичної особи-підприємця Юрківа
Віталія Зіновійовича про стягнення
збитків в розмірі 4500 грн.

Ухвалою від 09.01.2014 порушено провадження
у справі та призначено до розгляду на
28.01.2014.

Ухвалою суду від 28.01.2014 розгляд справи
відкладено в зв"язку з неявкою
відповідача в судове засідання на
18.02.2014.

18 лютого 2014 представник позивача
подав уточнення до позовної заяви (вх.
№ 2579/14), яким уточнив прохальну частину
позовної заяви, а саме просив:

стягнути з фізичної особи-підприємця
Юрківа Віталія Зіновійовича (77463,
Івано-Франківська область,
Тисменицький район, с. Липівка,
вул.Буковинська, 3, ідентифікаційний
код ) на користь виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради (76004, м. Івано-Франківськ, вул.
Грушевського, 21, , р/р №
4841, ГУДКСУ в Івано-Франківській
області, м. Івано-Франківськ, МФО 836014)
збитки в розмірі 4500 гри., судові
витрати 1720,50 грн., всього 6220, 50 грн.

З урахуванням наведеного, враховуючи
закріплений ст. 129 Конституції України
принцип диспозитивності учасників
судового процесу, зокрема,
диспозитивний характер прав позивача,
які визначено ст. 22 ГПК України, щодо
права позивача до прийняття рішення у
справі змінити підставу або предмет
позову, суд прийняв уточнення до
позовної заяви і розглядає справу
відповідно до уточнених позовних
вимог.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно п. 1 рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради № 419 від 07.08.2013 "Про
облаштування літніх торгових
майданчиків поруч об"єктів
ресторанного господарства на
території м. Івано-Франківська"
Юрківу Віталію Зіновійовичу вирішено
надати дозвіл на право облаштування
літнього торгового майданчика площею
30 кв. м. на вул. Пасічна, 12 Б в м.
Івано-Франківську, після здійснення
сплати до міського бюджету коштів в
сумі 1500 грн. за розміщення літнього
торгового майданчика до надання
дозволу.

Відповідно до п. 2 зазначеного рішення,
погоджено, за умови виконання пункту 1,
облаштування літнього торгового
майданчика на 2013 рік в літній період
року з 07.08.2013 до 01.11.2013, при умові сплати
до міського бюджету коштів в сумі 3000
грн.

Фізичною особою-підприємцем Юрків В.З.
кошти до міського бюджету в сумі 4500
грн. не сплачені і витяг не отримано,
проте, літній торговий майданчик
встановлено.

В судовому засіданні представник
позивача уточнену позовну вимогу
підтримав та просив суд позов
задовольнити.

Відповідач своїм конституційним
правом на захист прав і охоронюваних
законом інтересів не скористався,
своєї явки чи уповноваженого
представника в судове засідання
жодного разу не забезпечив, хоча про
дату, час та місце проведення судового
засідання був належним чином
повідомлений, про що свідчить відмітка
відділу документального забезпечення
Господарського суду
Івано-Франківської області на
зворотньому боці ухвал суду та факт
належного повідомлення відповідача
про розгляд справи (судового
засідання) підтверджується також
долученим до матеріалів справи
повідомлень про вручення поштових
відправлень , з яких вбачається про
отримання ухвал відповідачем .

Будь-яких заперечень в спростування
заявлених позовних вимог та клопотань
про відкладення розгляд справи,
відповідач до суду не подав, причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженою наказом Вищого
господарського суду України від 10.12.2002
№75 (з подальшими змінами), перший,
належним чином підписаний, примірник
процесуального документа (ухвали,
рішення, постанови) залишається у
справі; на звороті у лівому нижньому
куті цього примірника проставляється
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документа, що містить:
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копій процесуального
документа сторонам та іншим учасникам
судового процесу.

Згідно з п. 3.12 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" неявка у судове
засідання однієї із сторін, належним
чином повідомленої про час та місце
цього засідання, не перешкоджає такому
переходові до розгляду позовних вимог,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені ч. 1 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідача за наявними в ній
матеріалами, враховуючи, що у суду є всі
необхідні докази для вирішення спору
по суті, запобігаючи, одночасно,
безпідставному затягуванню розгляду
спору та сприяючи своєчасному
поновленню порушеного права.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає позовну вимогу
обгрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Згідно п. 1 рішення виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради № 419 від 07.08.2013 "Про
облаштування літніх торгових
майданчиків поруч об"єктів
ресторанного господарства на
території м. Івано-Франківська" Юрківу
Віталію Зіновійовичу вирішено
надати дозвіл на право облаштування
літнього торгового майданчика
площею 30 кв. м. на вул. Пасічна, 12 Б в м.
Івано-Франківську, після здійснення
сплати до міського бюджету коштів в
сумі 1500 грн. за розміщення літнього
торгового майданчика до надання
дозволу.

Відповідно до п. 2 зазначеного рішення,
погоджено, за умови виконання пункту 1,
облаштування літнього торгового
майданчика на 2013 рік в літній період
року з 07.08.2013 до 01.11.2013, при умові сплати
до міського бюджету коштів в сумі 3000
грн.

Пунктом 3 Рішення, визначено, що суб"єкт
підприємницької діяльності, який
отримує витяг з рішення, здійснює
внесок до міського бюджету у
визначеному розмірі та відповідно до
п. 4.5 Положення, пред"являє оригінал
платіжного документу, що підтверджує
сплату до міського бюджету.

На даний час фізичною
особою-підприємцем Юрків В.З. кошти
до міського бюджету в сумі 4500 грн. не
сплачені, проте, літній торговий
майданчик за адресою вул. Пасічна, 12 Б в
м. Івано-Франківську встановлений, що
підтверджується актом обстеження № 61
від 03.09.2013.

При вирішенні даного спору суд
виходить з того, що згідно ст.509 ЦК
України, зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст.11 ЦК України,
зокрема, з правочинів. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Положенням ст.610 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що
збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби
її право не було порушене (упущена
вигода).

Аналогічні положення містяться в ст. 224
ГК України, де під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов"язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 142 Конституції
України та ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
доходи місцевих бюджетів є
матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування.

Таким чином, виходячи з
вищенаведеного, суд вважає, що позовну
вимогу обгрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Згідно ст.49 ГПК України судові витрати
покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст.8, 124 Конституції України, ст. 22,509,
526,610, 611 ЦК України, ст. 193, 224 ГК України,
ст. 22, 36, 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради до фізичної особи-підприємця
Юрківа Віталія Зіновійовича про
стягнення збитків в розмірі 4500 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
Юрківа Віталія Зіновійовича (77463,
Івано-Франківська область,
Тисменицький район, с. Липівка,
вул.Буковинська, 3, ідентифікаційний
код ) на користь виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради (76004, м. Івано-Франківськ, вул.
Грушевського, 21, , р/р №
4841, ГУДКСУ в Івано-Франківській
області, м. Івано-Франківськ, МФО 836014)
збитки в розмірі 4500 гри. (чотири
тисячі п"ятсот гривень) та 1720,50 грн.
(тисячу сімсот двадцять гривень
п"ятдесять копійок) судового збору, а
всього 6220, 50 грн.

Наказ видати стягувачеві після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.03.14

Суддя
Гриняк Б.П.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Попович Л. І. 04.03.14