КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р. Справа№ 5011-30/14648-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно
з протоколом судового засідання від
10.02.2014 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» на ухвалу
господарського суду міста Києва від
12.12.2013року

у справі №5011-30/14648-2012 (суддя Ващенко
Т.М.)

за скаргою державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»

на дії відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві

за позовом заступника прокурора
Київської області в інтересах держави
в особі: 1. Кабінету Міністрів України

2. Державного публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг»

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд»

про стягнення 4 553 470,27 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.12.2013 року у справі
№5011-30/14648-2012 задоволено скаргу
Державного публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг». Визнано
протиправною бездіяльність головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинського Сергія
Станіславовича, яка полягає у
невинесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду міста Києва
від 15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
боржника - товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, товариство з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»
звернулося до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
господарського суду міста Києва від
12.12.2013 року скасувати та відмовити
державному публічному акціонерному
товариству «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг» в
задоволенні скарги на бездіяльність
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинського С.С., яка полягає
у невинесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду міста Києва
від 15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
божника - товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС».

В обґрунтування апеляційної скарги
заявник стверджує, що оскаржувана
ухвала не відповідає вимогам чинного
законодавства України, місцевим
господарським судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для справи
та неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

Ухвалою від 17.01.2014 року Київським
апеляційним господарським судом
прийнято до провадження вказану вище
апеляційну скаргу та призначено
розгляд справи №5011-30/14648-2012 у судовому
засіданні за участю повноважних
представників учасників судового
процесу.

Державним публічним акціонерним
товариством «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг» на підставі
ст.96 ГПК України надано суду відзив на
апеляційну скаргу, в якому стягувач-2
просить у задоволенні апеляційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» на ухвалу
господарського суду міста Києва від
12.12.2013 року у справі №5011-30/14648-2012
відмовити, ухвалу суду залишити без
змін.

У судовому засіданні прокурор та
представники стягувачів надали свої
пояснення, заперечили проти доводів
вкладених в апеляційній скарзі та
просив ухвалу господарського суду
міста Києві від 12.12.2013 року залишити без
змін.

Представник ДВС приймав участь в
судовому засіданні та надав свої
пояснення, просив апеляційну скаргу
ТОВ «ДПЗКУ-МТС» задовольнити, ухвалу
господарського суду міста Києва від
12.12.2013 року скасувати та відмовити ДПАТ
«НАК «Украгролізинг» в задоволенні
скарги на бездіяльність головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУ юстиції у м.Києві
Крайчинського С.С. щодо невинесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження по виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
божника - ТОВ «ДПЗКУ-МТС».

В судове засідання повноважні
представники боржників не з'явилися,
про причини неявки суд не повідомили,
хоча про час та місце судового
засідання були повідомлені належним
чином. Враховуючи те, що в матеріалах
справи містяться докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання про розгляд
апеляційної скарги, а також приймаючи
до уваги те, що ухвалою про призначення
справи до розгляду учасників судового
процесу було попереджено, що неявка їх
представників без поважних причин у
судове засідання не є перешкодою для
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів апеляційного господарського
суду вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу та справу без участі
представників боржників.

Відповідно до статті 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду. Окремо від
рішення місцевого господарського суду
можуть бути оскаржені в апеляційному
порядку ухвали місцевого
господарського суду, зокрема, про
розгляд скарг на дії (бездіяльність)
органів Державної виконавчої служби.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, апеляційною інстанцією
враховуються вимоги частини 2 статті 102
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої апеляційна
скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення і доводи прокурора,
представників стягувачів та ДВС,
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права
встановила наступне.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.12.2012 року у справі
№5011-30/14648-2012 позов заступника прокурора
Київської області задоволено повністю.
Стягнуто солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС» та товариства з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд» на
користь Державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг» 4
420 719,95 грн. основного боргу, 110 625,26 грн.
пені, 22 125,06 грн. 3% річних. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» в доход
Державного бюджету України 32 190,00 грн.
витрат по сплаті судового збору та з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд» в
доход Державного бюджету України 32 190,00
грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання вищезазначеного рішення
господарським судом міста Києва 15.01.2013
року було видано відповідні накази
№5011-30/14648-2012.

01.10.2013 року до господарського суду
міста Києва від позивача надійшла
скарга, відповідно до якої скаржник
просить суд зобов'язати відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві відкрити виконавче
провадження по виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
божника - товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС».

Матеріали справи свідчать, що 23.09.2013
року головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинським С.С. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу
господарського суду міста Києва від
15.01.2013 року у справі №5011-30/14648-2012 про
стягнення солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС» та товариства з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд» на
користь Державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг» 4
420 719,95 грн. основного боргу, 110 625,26 грн.
пені, 22 125,06 грн. 3% річних. Боржником у
вказаній постанові зазначено
товариство з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд».

У жовтні 2013 року Державне публічне
акціонерне товариство «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»
звернулось до господарського суду
міста Києва з скаргою на бездіяльність
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинського С.С., яка полягає
у невинесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду міста Києва
від 15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
боржника - товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС».

В обґрунтування вимог скарги стягувач-2
зазначив, що товариство з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» та
товариство з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд» є
солідарними боржниками, проте,
виконавче провадження було відкрито
лише стосовно товариства з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд».

Відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві у запереченні на скаргу
зазначено, що державним виконавцем
правомірно винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
щодо одного боржника, а саме ТОВ «Хліб
Інвестбуд» відповідно ч.2 ст. 18 ЗУ «Про
виконавче провадження» та оскільки п.
2.3 Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень не передбачено
введення двох та більше боржників.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.12.2013 року у справі
№5011-30/14648-2012 задоволено скаргу
Державного публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг». Визнано
протиправною бездіяльність головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинського Сергія
Станіславовича, яка полягає у
невинесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду міста Києва
від 15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
боржника - товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, товариство з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС»
звернулося до апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
господарського суду міста Києва від
12.12.2013 року скасувати та відмовити
державному публічному акціонерному
товариству «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг» в
задоволенні скарги на бездіяльність
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинського С.С., яка полягає
у невинесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду міста Києва
від 15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
божника - товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС».

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку
про необхідність задоволення
апеляційної скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС» з наступних підстав.

Згідно зі статтею 124 Конституції
України, всі судові рішення
ухвалюються іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду міста
Києва від 25.12.2012 року у справі
№5011-30/14648-2012 позов заступника прокурора
Київської області задоволено повністю.

Згідно з ст. 116 ГПК України виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
Наказ видається стягувачеві або
надсилається йому після набрання
судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче
провадження», у виконавчому документі
повинна бути зазначена резолютивна
частина рішення.

15.01.2013 року на виконання, зокрема п. 2
резолютивної частини рішення
господарського суду міста Києва від
25.12.2012 року у справі №5011-30/14648-2012 було
видано відповідний наказ про солідарне
стягнення з відповідачів
заборгованості.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються ЗУ «Про
виконавче провадження». Вказаний
нормативний акт є спеціальним по
відношенню до інших нормативних актів
при вирішенні питання щодо оцінки дій
державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано
порядок та особливості проведення
кожної стадії (дії) виконавчого
провадження і відповідних дій
державних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про виконавче
провадження», примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

При цьому слід зазначити, що у справах
за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
інших посадових осіб державної
виконавчої служби предметом судового
розгляду можуть бути рішення, дії або
бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень господарських судів.

Отже, згідно положень ЗУ «Про виконавче
провадження», юридичним оформленням
сукупності дій уповноваженої особи,
направлених на виконання рішення суду
є постанова державного виконавця.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Статтею 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Як визначено частиною 1 статті 5 ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 25 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Частиною 5 статті 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

В матеріалах справи наявна копія
постанови головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Крайчинського С.С. про відкриття
виконавчого провадження з виконання
наказу господарського суду міста Києва
від 15.01.2013 року у справі №5011-30/14648-2012 про
стягнення солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС» та товариства з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд» на
користь Державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг» 4
420 719,95 грн. основного боргу, 110 625,26 грн.
пені, 22 125,06 грн. 3% річних. Боржником у
вказаній постанові зазначено
товариство з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд».

Згідно з ст.12 ЗУ «Про виконавче
провадження», сторони виконавчого
провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом. Стягувач має право подати
заяву про видачу дублікату виконавчого
документу, про поновлення строку його
пред`явлення до виконання, про відмову
від стягнення і повернення виконавчого
документа.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про державну виконавчу службу» дії
або бездіяльність державного
виконавця бути оскаржені до
вищестоящої посадової особи або до
суду у порядку, встановленому законом.

Стаття 121-2 ГПК України надає право
стягувачеві, боржникові та прокурору
звертатись до господарських судів зі
скаргами на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів протягом десяти
днів з дня вчинення оскаржуваної дії,
або з дня, коли зазначеним особам стало
про неї відомо, або з дня, коли дія мала
бути вчинена.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» № 14 від 26.12.2003 року
визначено, що у справах за скаргами на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи інших
посадових осіб державної виконавчої
служби предметом судового розгляду
можуть бути рішення, дії або
бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень господарських судів.

Згідно з доводами, які викладені у
скарзі Державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»
на бездіяльність відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, головним
державним виконавцем не винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
другого боржника - товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС».

У пункті 20 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 20.10.2006
року №01-8/2351 «Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році та в першому півріччі 2006
року» та пункті 10 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011 року №10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» було роз'яснено,
що за змістом частини першої статті 121-2
ГПК скарги щодо виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
підлягають розгляду господарським
судом, який розглянув відповідну
справу у першій інстанції, тобто тим
господарським судом, що видав
виконавчий документ (наказ чи ухвалу),
незалежно від того, якою саме особою
подано скаргу. Розгляд таких скарг
здійснюється господарськими судами за
правилами ГПК.

Згідно вимог ст. 121-2 ГПК України сторони
мають право оскаржити дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби протягом десяти днів
з дня вчинення оскаржуваної дії, або з
дня, коли зазначеним особам стало про
неї відомо. За результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій або визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

Якщо ж обов'язок органу Державної
виконавчої служби вчинити певну дію
прямо передбачено законом, але строк її
вчинення не зазначений, то
бездіяльність даного органу може бути
оскаржена в будь-який час, коли
скаржник дійде висновку про порушення
у зв'язку з цією бездіяльністю його
прав і охоронюваних законом інтересів,
оскільки правопорушення є таким, що
триває в часі (абзац 3 п. 9.7 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 17.10.2012 року №9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України»).

Як зазначалось вище, 15.01.2013 року на
виконання п. 2 резолютивної частини
рішення господарського суду міста
Києва від 25.12.2012 року у справі
№5011-30/14648-2012 було видано відповідний
наказ про солідарне стягнення з
відповідачів заборгованості.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 року №9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», якщо кілька відповідачів, до
яких було пред'явлено вимогу, солідарно
відповідають за зобов'язанням,
господарським судом може бути видано
один наказ, в якому зазначається, що
право стягнення є солідарним.

При цьому, на переконання колегії
суддів апеляційного господарського
суду, слід звернути увагу на
альтернативність вищезазначеного
роз'яснення, так, господарський суд має
право, але не зобов'язаний видавати
один наказ про солідарне стягнення з
кількох відповідачів, тобто у даному
випадку можлива видача двох наказів
стосовного кожного із боржників.

Згідно з ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче
провадження», у разі якщо рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
або проти кількох відповідачів, а також
якщо належить передати майно, що
перебуває в кількох місцях, у
виконавчому документі зазначаються
один боржник та один стягувач, а також
визначається, в якій частині необхідно
виконати таке рішення, або
зазначається, що обов'язок чи право
стягнення є солідарним.

Як вбачається з копії постанови
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві вбачається, що головним
державним виконавцем Крайчинським С.С.
було відкрито виконавче провадження з
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 15.01.2013 року у справі
№5011-30/14648-2012 про стягнення солідарно з
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» та
товариства з обмеженою
відповідальністю «Хліб Інвестбуд» на
користь Державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг» 4
420 719,95 грн. основного боргу, 110 625,26 грн.
пені, 22 125,06 грн. 3% річних.

У відповідності до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про
виконавче провадження» боржником у
вищевказаній постанові зазначено
одного з боржників - товариство з
обмеженою відповідальністю «Хліб
Інвестбуд».

З огляду на зазначені вище обставини,
колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що головний державний виконавець
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинський С.С. діяв у точній
відповідності до Закону.

Як зазначено у роз'ясненнях Президії
Вищого господарського суду України від
28.03.2002 року «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» (ч. 7 п. 8)
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, чи
визнає недійсними наслідки виконавчих
дій, або зобов'язує орган державної
виконавчої служби здійснити певні
виконавчі дії, якщо він ухиляється від
їх виконання без достатніх підстав, або
визнає доводи скаржника
неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає вимоги Державного
публічного акціонерного товариства
«НАК «Украгролізинг», які викладені у
скарзі на бездіяльність головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУ юстиції у м. Києві
Крайчинського С.С., яка полягає у
невинесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду міста Києва
від 15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
боржника - ТОВ «ДПЗКУ-МТС»,
необґрунтованими, незаконними, та
такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» надано
докази та належним чином доведено
правомірність вимог апеляційної
скарги про скасування ухвали місцевого
господарського суду від 12.12.2013 року.

Таким чином, апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС» слід
задовольнити, ухвалу господарського
суду міста Києва від 12.12.2013 року у
справі №5011-30/14648-2013 скасувати та
відмовити в задоволенні скарги
Державного публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Украгролізинг» на
бездіяльність головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Крайчинського Сергія Станіславовича,
яка полягає у невинесенні постанови
про відкриття виконавчого провадження
по виконанню наказу господарського
суду міста Києва від 15.01.2013 року
№5011-30/14648-2012 стосовно боржника - ТОВ
«ДПЗКУ-МТС».

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-106, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС» на ухвалу господарського
суду міста Києва від 12.12.2013року у справі
№5011-30/14648-2013 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 12.12.2013 року у справі
№5011-30/14648-2013 скасувати повністю та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні скарги Державного
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Украгролізинг» на бездіяльність
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Крайчинського Сергія
Станіславовича, яка полягає у
невинесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду міста Києва
від 15.01.2013 року №5011-30/14648-2012 стосовно
боржника - товариства з обмеженою
відповідальністю «ДПЗКУ-МТС».

3. Стягнути з Державного публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Украгролізинг»
(01023, м. Київ, вул. Мечникова, 16-а, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДПЗКУ-МТС» (01033, м. Київ, вул.
Саксаганського, 1, ) 860,25
грн. судового збору за розгляд справи в
суді апеляційної інстанції.

4. Видачу відповідного наказу доручити
господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №5011-30/14648-2013
повернути до господарського суду міста
Києва.

Головуючий суддя
А.Г. Майданевич

Судді
О.М. Гаврилюк

Р.В. Федорчук