ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.
Справа № 918/72/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Бережнюк В.В.
розглянувши матеріали справи за
позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез"

до відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Полісся-Агро"

про стягнення в сумі 53 710 грн. 21 коп.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез"
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полісся-Агро" про
стягнення заборгованості в сумі 53 710
грн. 21 коп., з яких 51 152 грн. 58 коп. -
основний борг, 2 557 грн. 63 коп. - штраф.
Свої вимоги обґрунтовує невиконанням
відповідачем умов Договору поставки
№128 від 17.01.2013 р. в частині оплати
вартості отриманого товару.

Представник позивача у судові
засідання не з'являвся. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
судом належним чином, що
підтверджується поштовими
повідомленнями (арк.с. 50,59). Разом з тим,
подав суду клопотання про розгляд
справи без участі його представника за
наявними у справі матеріалами (арк.с. 52).

Відповідач письмового відзиву на позов
не подав. Представник відповідача в
судові засідання не з'являвся, вимог не
заперечив. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином, що підтверджується
поштовими повідомленнями про вручення
кореспонденції адресату (арк.с. 51,58).

Суд зазначає, що відповідачу було
надано достатньо часу для реалізації
своїх процесуальних прав та обов'язків.
Відповідач не був позбавлений права
направити докази по справі поштовим
зв'язком.

Статтею 22 ГПК України встановлено
права та обов'язки сторін в судовому
процесі. Зокрема вказаною статтею
передбачено, що сторони мають право
брати участь в господарських
засіданнях. Відповідно до норм
вказаної статті сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Не забезпечивши явку свого
представника в судове засідання
відповідач не виявив бажання
скористатися наданими йому
вищевказаними нормами ГПК правами.
Крім того, ухвалами суду від 23.01.2014 р. та
від 11.02.2014 р. не було визнано явку сторін
в судове засідання обов'язковою.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи відповідно до ст. 75 ГПК України
за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
об'єктивно оцінивши всі обставини
справи в їх сукупності, господарський
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню повністю. При
цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що 17 січня 2013 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез"
(Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Полісся-Агро"
(Покупець) було укладено Договір
поставки №128 (арк.с. 7-10). Згідно з п.1.1
Договору Продавець зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених у
цьому Договорі, передати, а Покупець
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у цьому Договорі, прийняти
та своєчасно оплатити медикаменти та
препарати ветеринарного призначення
(надалі - Товар).

Відповідно до пунктів 3.1.-3.4. Договору
загальна ціна Договору складається з
сум поставок, вказаних у рахунках,
видаткових накладних на кожну партію
Товару. Ціни на Товар, вказані в
видаткових накладних та
рахунках-фактурах вважаються
узгодженими. Засобом платежу є
національна валюта України - гривня.
Покупець здійснює оплату поставленого
Товару у безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
банківський рахунок Продавця протягом
3-х банківських днів з дня надання
рахунку-фактури у формі передплати. За
умови узгодження додаткових умов
оплати, можливе надання відстрочки
платежу, але не більше ніж 14
календарних днів з дати отримання
Товару.

Пунктом 8.3. Договору визначено, що у
випадку несплати або несвоєчасної
сплати за Товар понад 30 діб Покупець
виплачує Продавцю штраф у розмірі 5% від
несплаченої суми.

За умовами пункту 10.1. даний Договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.12.2013 р. У
разі якщо в строк за два тижні до
закінчення терміну дії цього Договору
жодна зі сторін не попередила іншу про
намір розірвати цей Договір, то він
вважається продовженим на наступний
рік на тих самих умовах.

Договір підписано уповноваженими
представниками позивача та
відповідача та скріплено відбитками
печаток сторін.

На виконання умов вказаного вище
Договору позивач поставив відповідачу
товар у період січень-серпень 2013 року
на загальну суму 51 152 грн. 58 коп. Вказане
підтверджується наявними у справі
видатковими накладними,
товарно-транспортними накладними
(арк.с.11-29) та довіреностями на
отримання товарно-матеріальних
цінностей (арк.с.30-34).

Проте відповідач свої зобов'язання по
оплаті вартості отриманого товару
своєчасно та в повному обсязі не
виконував, оплату не провів.

29 липня 2013 року позивач надіслав на
адресу відповідача вимогу №1613 про
сплату боргу (арк.с. 35). Відповідь на
дану вимогу у матеріалах справи
відсутня.

Керуючись пунктом 8.3. Договору
поставки, з огляду на несвоєчасне
виконання зобов'язання по оплаті
вартості товару, позивач нарахував
відповідачу штраф 5% від несплаченої
суми боргу, розмір якого складає 2 557
грн. 63 коп.

Надані суду розрахунки заборгованості
перевірено та визнано правильними.

Таким чином, позивач просить у позовній
заяві стягнути з відповідача всього 53
710 грн. 21 коп. (51 152 грн. 58 коп. + 2 557 грн. 63
коп.).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст.526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму (
частина 1 статті 712 ЦК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено штраф та пеню (частина перша
статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Доказів сплати заборгованості
відповідач суду не подав.

Отже, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ветсинтез"
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полісся-Агро" 53 710
грн. 21 коп. боргу, з яких 51 152 грн. 58 коп. -
основний борг, 2 557 грн. 63 коп. - штраф,
підтверджуються матеріалами справи,
ґрунтуються на законі та договорі, не
спростовані відповідачем, тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на
відповідача покладаються судові
витрати внаслідок його неправильних
дій - доведення спору до господарського
суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Полісся-Агро" (35314,
Рівненська область, Рівненський район,
с.Олишва, вул.Лісова, 1, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ветсинтез" (61001,
м.Харків, вул.Смольна, 30, ) - 51 152 грн. 58 коп. - основного боргу, 2
557 грн. 63 коп. - штрафу, 1 827 грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

Суддя
Бережнюк В.В.

Повне рішення складено "26" лютого 2014
року