ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014 року
Справа № 904/6773/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г.
(доповідач),

суддів: Подобєда І.М., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання:
Погорєлова Ю.А.

представників сторін:

від позивача: Гончаренко І.Б.,
довіреність №б/н від 03.01.14,
представник;

від відповідача: Єпіфанова Ю.О.,
довіреність №б/н від 03.01.14,
представник;

від третьої особи: Савенко О.О.,
довіреність №б/н від 03.01.14,
представник;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Синельниківська
технологія" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
19.11.2013року у справі № 904/6773/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Синельниківська
технологія",

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Орбаста",

третя особа без самостійних позовних
вимог на стороні відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сталь"

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Синельниківська технологія" з
урахуванням заяви про зміну підстав
позову ( вих. № 01/11/1 від 01.11.13 р., а.с.127-131 )
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Орбаста" про
визнання недійсним договору (
контракту ) №35710 від 02.04.2012 року,
укладеного між ТОВ "Орбаста" та ТОВ
"Дніпроагротехнологія" (правонаступник
у зв'язку із зміною найменування - ТОВ
"Синельниківська технологія"),
мотивуючи тим, що спірний договір від
імені ТОВ "Дніпроагротехнологія"
підписано не уповноваженою особою -
директором товариства Передерій В.О., а
іншою невстановленою особою. Крім того,
зміст спірного договору суперечить
вимогам законодавства, оскільки
містить несправедливі умови

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 19.11.2013
року (суддя Васильєв О.Ю.) в задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Синельниківська
технологія" про визнання недійсним
договору (контракту) № 35710 від 02.04.2012
року, укладеного між ТОВ "Орбаста" та
ТОВ "Дніпроагротехнологія", відмовлено.

Вмотивовуючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що спірний
договір був укладений та підписаний
уповноваженою особою в межах
повноважень, наданих йому Статутом
товариства; після укладання
оспорюваного договору позивач
здійснив конклюдентні дії (отримання
передплати, виписка та реєстрація
видаткових накладних, укладання
договорів поруки, відступлення права
вимоги), які свідчать про схвалення
позивачем спірного договору
купівлі-продажу. Крім того, позивач не
довів належними доказами
невідповідність умов договору (в
частині штрафу за неналежне виконання
обов'язків з поставки товару та річних )
ст.ст. 179, 180 ГК України та ст. 3 ЦК
України, оскільки ці умови (пункти) були
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними під час укладання договору та не
суперечать приписам чинного
законодавства України.

Не погодившись з рішенням суду,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Синельниківська
Технологія» звернулось із апеляційною
скаргою, в якій просило рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Синельниківська
Технологія» посилається на те, що
висновок суду про здійснення правочину
уповноваженою особою та схвалення
його товариством, не відповідають
обставинам справи, оскільки наявні в
матеріалах справи докази: протокол
загальних зборів учасників
«Дніпроагротехнологія», договір
поруки, додаткові угоди, договір про
відступлення права вимоги, податкові
накладні не можуть розглядатися як
схвалення договору у контексті статті
241 ЦК України, оскільки вони не
встановлюють факту виконання
зобов'язання за договором Позивачем.

Суд не дав оцінки поясненням
директора ТОВ « Дніпроагротехнологія»
про те, що він не підписував спірний
договір, безпідставно відмовивши у
клопотанні про призначення
почеркознавчої експертизи.

Крім того, апелянт вважає, що суд
першої інстанції не врахував, що зміст
спірного договору суперечить вимогам
законодавства, оскільки містить
несправедливі умови, а саме п. 8.2 та п.8.3,
які передбачають значні проценти та
підвищені штрафні санкції за неналежне
виконання зобов'язань, що є порушенням
принципу справедливості.

Відповідач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Орбаста" у відзиві на
апеляційну скаргу просить рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення. Відповідач зазначає,
що незалежно від висновку експертизи
щодо того, чи підписував Передерій В.О.
спірний договір, чи ні, видача трьох
податкових накладних ТОВ «Орбаста» на
суму попередньої оплати за договором
№35710 від 02.04.2012 року, видача податкової
накладної ТОВ «Сталь» на суму 3 000 006,00
гривень за договором про відступлення
права вимоги №35710-У від 30.11.2012 року є
наступним схваленням цього правочину
ТОВ «Дніпроагротехнологія».

З огляду на те, що ТОВ "Орбаста" надало
попередню оплату в квітні 2012 року, а
поставка товару мала відбутися в
жовтні 2012 року, тобто через 6 місяців
після оплати, умови про відсотки за
користуванням грошовими коштами (ст.536
ЦК України) та неустойку (ст.549-552 ЦК
України) були цілком справедливими і
розумними. Що ж до розміру штрафних
санкцій, то враховуючи, що сума
попередньої оплати була значною і те,
що Позивач не давав в заставу та/або
іпотеку своє майно для забезпечення
виконання свого зобов'язання, є
звичайною практикою у подібних
відносинах розмір штрафних санкцій мав
стимулювати Позивача до виконання
зобов'язань.

Третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сталь" у відзиві на
апеляційну скаргу просить рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення, оскільки наявність
численних доказів, зокрема доказів
наступного схвалення договору, з
огляду пункт 3.4. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29 травня 2013 року N11 «Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними» та пункт 12
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року N4 «Про деякі питання
практики призначенні експертизи»
позбавляє сенсу необхідність
з'ясування шляхом експертизи, чи
підписував Передерій В.О. контракт №35710
від 02.04.2012року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
09.12.2013 року (у складі колегії суддів:
головуючого судді Березкіної О.В.
(доповідач) суддів:
Іванова О.Г., Подобєда І.М.,) апеляційну
скаргу було прийнято та призначено на
15.01.2014 року.

03.02.2014 року розпорядженням керівника
апарату суду відповідно до пункту 3.1.11
Положення про автоматичну систему
документообігу суду призначено
повторний автоматичний розподіл
справи № 904/6773/13 у зв'язку з
перебуванням головуючого судді -
доповідача Березкіної О.В. у відпустці.

05.02.2014 року ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду (у складі
колегії суддів: головуючого судді
Іванова О.Г. (доповідач) суддів:
Подобєда І.М., Дарміна М.О. справу №
904/6773/13 за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Синельниківська
технологія" прийнято до свого
провадження та призначено на 24.02.2014
року.

В судовому засіданні 24.02.2014 року
Дніпропетровським апеляційним
господарським судом була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно до Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 02.04.2012 р.
керівником ТОВ "Дніпроагротехнологія"
був Передерій В.О., його повноваження
визначалися Статутом товариства (
а.с.68).

Відповідно до Статуту ТОВ
"Дніпроагротехнологія" ( в редакції ,
яка була чинною станом на 02.04.2012 р. ): до
компетенції Загальних зборів
учасників належить прийняття рішень
щодо відчуження майна товариства на
суму, що перевищує 50 % та більше
відсотків загальної вартості майна
товариства ( п.п. "к" п.11.2. ). Відповідно до
п.11.3. виконавчим органом товариства є
директор, який вирішує усі питання
діяльності товариства, за винятком тих,
що належать до компетенції Загальних
зборів учасників. Директор має право
без довіреності виконувати дії від
імені товариства. Директор у межах
своєї компетенції укладає та підписує
від імені товариства господарські та
інші договори(угоди, контракти),
виступає розпорядником його коштів та
майна з врахуванням обмежень,
встановлених цим Статутом ( п.п. "б" п.11.4.
) ( а.с.28-47 ).

Загальними зборами учасників ТОВ
"Дніпроагротехнологія«, які відбулися
02.04.2012 року, і в яких прийняли участь
три учасника товариства, що володіють у
сукупності 100% голосів, затверджено
рішення про укладання з ТОВ "Орбаста"
договорів купівлі-продажу насіння
соняшнику врожаю 2012 р.; договору поруки
за виконання ТОВ "Дніпроагротрейд", ТОВ
"Дніпроагросоюз" зобов'язань
товариства за договором
купівлі-продажу насіння соняшника
врожаю 2012 р. з ТОВ "Орбаста" без
обмежень щодо суми поруки; надання
директору товариства - Передерій В.О.,
повноваження на підписання договору
купівлі-продажу насіння соняшника
врожаю 2012 р. та договору поруки, які
будуть укладені з ТОВ "Орбаста". Це
рішення оформлено протоколом № 12-002
від 02.04.2012 р.( а.с.91).

На виконання рішення загальних зборів,
02.04.2012 р. між ТОВ "Орбаста" (покупець) та
ТОВ "Дніпроагротехнологія" укладено
договір купівлі-продажу № 35710, за
умовами якого продавець зобов'язався
передати у власність покупцю насіння
соняшника власного виробництва врожаю
2012 р. (товар), а покупець - прийняти та
сплатити вартість товару на умовах,
передбачених цим договором (а.с. 143-144).

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент його вчинення
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені частиною першою-третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу, а саме: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Таким чином, вирішуючи по суті
переданий на розгляд господарського
суду спір про визнання недійсним
договору, суд повинен з'ясувати,
зокрема, підстави для визнання
недійсним договору, оскільки
недійсність правочину може наступати
лише з певним порушенням закону.

Відповідно до наявних в
матеріалах справи письмових пояснень
керівника ТОВ "Дніпроагротехнологія"
Передерій В.О. останній не підписував
спірний договір купівлі-продажу,
ніколи не зустрічався з керівником ТОВ
"Орбаста" Єрмоленко Д.В., особисто з ним
переговорів щодо укладання спірного
контракту не вів. У ТОВ
"Синельниківська технологія" на
теперішній час не працює (а.с. 135).

Аналогічні пояснення колишній
директор ТОВ "Дніпроагротехнологія"
Передерій В.О. дав у судовому засіданні
під час розгляду справи у суді першої
інстанції.

Згідно пояснень представників
відповідача та третьої особи, даних у
судовому засіданні, укладання договору
купівлі-продажу № 35710 від 02.04.2012 року
відбувалось не шляхом взаємної
зустрічі керівників підприємств та
ведення переговорів, а шляхом обміну
пропозиціями, а саме шляхом підписання
керівником ТОВ "Орбаста" Єрмоленко Д.В.
проекту договору, наданого
представником позивача. Директор ТОВ
"Орбаста" Єрмоленко Д.В. дійсно особисто
не зустрічався з директором ТОВ
"Дніпроагротехнологія" Передерій В.О.
під час підписання спірного договору. А
ні відповідач, а ні третя особа не
можуть надати доказів того, що директор
ТОВ "Дніпроагротехнологія" Передерій
В.О. особисто підписав спірний договір.
Заперечували проти призначення
судово-почеркознавчої експертизи з
причини недоцільності, оскільки
відбулося подальше схвалення договору.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до положень ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Натомість, відповідач та третя особа у
визначений законом спосіб не довели
факт підписання договору
купівлі-продажу № 35710 від 02.04.2012 року з
боку ТОВ "Дніпроагротехнологія" саме
директором Передерій В.О. або іншою
уповноваженою особою даного
підприємства.

У зв'язку з чим, викладені в апеляційній
скарзі доводи про те, що спірний
договір з боку ТОВ
"Дніпроагротехнологія" було підписано
невстановленою та не уповноваженою на
це особою є обґрунтованими, оскільки не
спростовані матеріалами справи.

В той же час, встановлені
вищезазначені обставини, а саме
підписання спірного договору
невстановленою особою, не є підставою
для визнання даного договору недійсним
з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 241 ЦК України правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку представник
представляє, вчинила дії, що свідчать
про прийняття його до виконання.

Згідно п. 3.4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 11
від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", наступне схвалення
юридичною особою правочину, вчиненого
від її імені представником, який не мав
належних повноважень, унеможливлює
визнання такого правочину недійсним
(стаття 241 ЦК України). Настання
передбачених цією статтею наслідків
ставиться в залежність від того, чи
було в подальшому схвалено правочин
особою, від імені якої його вчинено;
тому господарський суд повинен у
розгляді відповідної справи
з'ясовувати пов'язані з цим обставини.
Доказами такого схвалення можуть бути
відповідне письмове звернення
уповноваженого органу (посадової
особи) такої юридичної особи до другої
сторони правочину чи до її
представника (лист, телефонограма,
телеграма, телетайпограма тощо) або
вчинення зазначеним органом (посадовою
особою) дій, які свідчать про схвалення
правочину (прийняття його виконання,
здійснення платежу другій стороні,
підписання товаророзпорядчих
документів і т. ін.).

Наведене стосується й тих
випадків, коли правочин вчинений не
представником юридичної особи з
перевищенням повноважень, а особою, яка
взагалі не мала повноважень щодо
вчинення даного правочину ( п.3.4.), тому
в даному випадку не має правового
значення, ким був підписаний спірний
договір, оскільки він був у подальшому
схвалений юридичною особою.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції 02.04.12 р. між ТОВ
"Дніпроагротрейд" (поручитель-1), ТОВ
"Дніпроагросоюз" (поручитель-2 ), ТОВ
"Дніпроагроальянс" (поручитель-3), ТОВ
"Орбаста" (кредитор) та ТОВ
"Дніпроагротехнологія" в особі
директора Передерій В.О. (боржник)
укладено договір поруки № 35710-П,
відповідно до умов якого поручителі
солідарно поручаються перед
кредитором за виконання боржником
обов'язку щодо передачі у власність
товару (насіння соняшнику) в кількості 1
тисяча тон відповідно до умов
контракту № 35710 від 02.04.2012 р. (основний
договір). Під основним договором в
цьому договорі сторони розуміють
контракт № 35710 від 02.04.2012 р., укладений
між кредитором (в основному договорі
іменується "покупець" ) та боржником ( в
основному договорі іменується
"Продавець") .Строк виконання за
основним договором - до 15.10.2012 р. Договір
підписаний від імені сторін їх
директорами та скріплений печатками
товариств ( а.с.93-94).

15.04.2012 р. між ТОВ "Дніпроагротрейд" (
поручитель-1 ) , ТОВ "Дніпроагросоюз"
( поручитель-2 ), ТОВ
"Дніпроагроальянс" ( поручитель-3 ) , ТОВ
"Орбаста" ( кредитор ) та ТОВ
"Дніпроагротехнологія" в особі
директора Передерій В.О. ( боржник )
укладено додаткову угоду до договору
поруки № 35710-П від 02.04.2012 р. , якою
внесені певні зміни до його умов.
Додаткова угода підписана від імені
сторін їх директорами та скріплена
печатками товариств (а.с.95).

Таким чином, укладаючи вищенаведені
договір поруки та додаткову угоду до
нього, ТОВ "Дніпроагротехнологія" в
особі директора Передерій В.О.
підтвердили свою обізнаність про
укладання товариством основного
договору ( контракту ) купівлі-продажу
№ 35710 від 02.04.2012 р. з ТОВ "Орбаста".

На виконання умов договору ( контракту )
купівлі-продажу № 35710 від 02.04.2012 р. ТОВ
"Орбаста" п/д № 999021 від 05.04.2012 р.
перерахувало на користь ТОВ
"Дніпроагротехнологія" 1 000 002,00 грн.
(а.с.114), п/д № 999015 від 06.04.2012 р.
перерахувало на користь ТОВ
"Дніпроагротехнологія" 1 000 002,00 грн.
(а.с.115) та п/д № 999004 від 17.04.2012 р.
перерахувало на користь ТОВ
"Дніпроагротехнологія" 1 000 002,00 грн. (
а.с.116 ).

Таким чином, загальна сума грошових
коштів, які на виконання умов договору
(контракту) купівлі-продажу № 35710 від
02.04.2012 р. були перераховані ТОВ "Орбаста"
на користь ТОВ "Дніпроагротехнологія" в
якості передплати за товар (насіння
соняшника врожаю 2012 р. ) склало 3 000 006,00
грн.

Отримавши від ТОВ "Орбаста"
вищезазначені грошові кошти, ТОВ
"Дніпроагротехнологія" у відповідності
з вимогами податкового законодавства
України виписало на суму отриманої
попередньої оплати за договором
(контрактом) купівлі-продажу № 35710 від
02.04.2012 р. на адресу ТОВ "Орбаста"
відповідні податкові накладні та
здійснила їх реєстрацію в Єдиному
реєстрі податкових накладних з
використанням електронного цифрового
підпису директора товариства та
печатки (а.с.100 -105).

30.11.2012 р. між ТОВ "Орбаста" (первісний
кредитор), ТОВ "Сталь" (новий кредитор)
та ТОВ "Дніпроагротехнологія" в особі
директора Борута К.М. (боржник) укладено
договір № 36379-У (35710) про відступлення
права вимоги, за яким первісний
кредитор відступив новому кредитору, а
новий кредитор набув всі права вимоги,
що належать первісному кредитору за
контрактом № 35710 від 02.04.2012 р. ( основний
договір), укладеним первісним
кредитором з боржником. Права, що
передалися за цим договором включають
зокрема: право отримання від боржника
попередньої оплати в сумі 3 000 006,00 грн.,
яку боржник повинен повернути
первісному кредитору у зв'язку із
невиконанням боржником своїх
зобов'язань з поставки товару за
основним договором; право отримання
від боржника відсотків, нарахованих на
суму попередньої оплати згідно п. 8.3.
основного договору; право отримання
штрафних санкцій, нарахованих боржнику
за неналежне виконання боржником своїх
зобов'язань за основним договором; всі
інші права вимоги по зобов'язанням
боржника, строк виконання яких настав
на момент підписання цього договору,
додатково до вказаних вище прав.
Боржник повинен перерахувати на
поточний рахунок нового кредитора
грошові кошти відповідно до умов
основного договору. Договір підписаний
від імені товариств їх директорами та
скріплений печатками (а.с.15).

Таким чином, укладаючи цей договір, ТОВ
"Дніпроагротехнологія" в особі нового
директора - Борута К.М., підтвердило
обізнаність про умови договору
(контракту) купівлі-продажу № 35710 від
02.04.2012 року.

Таким чином, навіть незважаючи на
підписання спірного договору
невстановленою особою, видача трьох
податкових накладних ТОВ «Орбаста» на
суму попередньої оплати за договором
№35710 від 02.04.2012 року, видача податкової
накладної ТОВ «Сталь» на суму 3 000 006,00
гривень за договором про відступлення
права вимоги №35710-У від 30.11.2012 року є
наступним схваленням цього правочину
ТОВ «Дніпроагротехнологія».

При цьому, податкові накладні, виписані
ТОВ «Орбаста», було зареєстровано ТОВ
«Дніпроагротехнологія» у Єдиному
реєстрі податкових накладних з
використанням електронного цифрового
підпису директора ТС
«Дніпроагротехнологія» (Передерій
В.О.), а податкову накладну, виписану ТОВ
«Сталь» (що було встановлено у судових
засіданнях господарського суду
Дніпропетровської області) було
зареєстровано ТОВ
«Дніпроагротехнологія» у Єдиному
реєстрі податкових накладних з
використанням електронного цифрової
підпису головного бухгалтера ТОВ
«Дніпроагротехнологія» (Довбищук С.В.),
як це передбачено Податковим Кодексом
та Законом України "Про електронний
цифровий підпис".

Отже, схвалення ТОВ
«Дніпроагротехнологія» правочину
підтверджується тим, що після
укладання оспорюваного договору
позивач здійснив конклюдентні дії
(отримання передплати, виписка та
реєстрація видаткових накладних,
укладання договорів поруки, договору
відступлення права вимоги за цим
договором).

Таким чином, колегія суддів не
погоджується з доводами апеляційної
скарги про те, що позивачем не було
схвалено оспорюваний правочин,
оскільки на виконання умов договору
купівлі-продажу відповідач здійснив
попередню оплату товару позивачу, що
підтверджується платіжними
дорученнями та податковими накладними,
копії яких знаходяться в матеріалах
справи, та свідчить про належне
часткове виконання зобов'язань за
договором. При чому, виконання
відбулося не лише відповідачем
(попередня оплата товару), але й
позивачем (прийняття оплати та виписка
на суму отриманої попередньої оплати
за договором податкових накладних), що
згідно вимог ст. 241 ЦК України
підтверджує схвалення позивачем
оскаржуваного правочину своїми
конклюдентними діями та прийняття його
до виконання.

Правочин має вчинятись у формі,
встановленій законом, однак
недодержання цієї вимоги, визначеної п.
4 ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України,
не віднесено до підстав недійсності
правочину відповідно до вимог ч. 1 ст. 215
Цивільного кодексу України.

Отже, безпідставними є доводи
апеляційної скарги стосовно не
підписання договору з боку ТОВ
«Дніпроагротехнологія», як на умову
недійсності договору з огляду на те, що
підписання правочину невстановленою
особою не може бути умовою для
недійсності частково виконаного
договору, оскільки позивач вчинив дії
направлені на виконання умов договору
купівлі-продажу.

Як випливає з позовної заяви та
апеляційної скарги договір
купівлі-продажу № 35710 від 02.04.2012 року
було підписано не особисто керівником
ТОВ "Дніпроагротехнологія" Передерій
В.О., а невстановленою особою, у зв'язку
з чим договір укладено між сторонами з
порушенням письмової форми, що з огляду
на приписи ст. ст. 207, 208 ЦК України є
обов'язковою умовою для укладання
правочинів між юридичними особами.
Зазначене порушення, на думку позивача,
призвело до порушення права учасника
правочину на вільне волевиявлення, а
відтак спірний договір не відповідає
його внутрішній волі.

З такими доводами позивача
неможливо погодитися з огляду на
наступне.

Дійсно, важливим елементом
правочину є воля сторін та її зовнішній
вияв -волевиявлення. Наявність
договору та фактів його виконання
обома сторонами свідчить про те, що
обидва учасника бажали укласти угоду і
що їхній зовнішній вияв волі
(волевиявлення) відповідає внутрішній
волі. Єдність внутрішньої волі і
волевиявлення характерно для угоди,
оскільки невідповідність
волевиявлення внутрішній волі означає,
що справжньої волі, справжнього
бажання укласти угоду немає.

В той же час, позивачем не надано
до суду достатніх доказів того, що
волевиявлення його учасників не було
вільним від факторів, що могли б
викривити уяву особи про зміст
правочину (омана, обман) або створити
бачення наявності внутрішньої волі за
її відсутності (погроза, насилля).

Додатковим та самостійним доказом
наявності волевиявлення позивача при
підписанні та схваленні спірного
договору є наявність печатки позивача
на оспорюваному договорі, договорах
поруки, відступлення права вимоги за
цим договором, видаткових накладних, а
також факти часткового виконання
договору обома сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 207 ЦК України
правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Отже, печатка згідно з п.2 ч.2 ст.207 ЦК
України є обов'язковим реквізитом
договору та підтверджує повноваження
особи на укладення угоди, і така
печатка позивача проставлена на
спірному договорі.

Позивач не надавав господарському суду
доказів звернення до правоохоронних
органів із заявою про викрадення або
втрату печатки до дати укладання з
відповідачем спірного договору, що
повністю виключає можливість того, що
печатка на спірному договору
поставлена невідомою особою.

Більш того, позивач не заперечував, що
на всіх цих документах проставлена
печатка саме ТОВ
«Дніпроагротехнологія».

У зв'язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку, що за наявності
печатки позивача на спірному договорі
позивач не може посилатися на
незаконність дій щодо підписання і
схвалення цього договору, а також на те,
що спірний договір не відповідає його
внутрішній волі.

Судова колегія апеляційного
господарського суду вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
клопотання про призначення
почеркознавчої експертизи, виходячи з
наступного.

Так, в постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року N4 «Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи» зазначено, що питання про
призначення судової експертизи
повинно вирішуватися лише після
ґрунтовного вивчення обставин справи і
доводів сторін щодо необхідності
такого призначення.

Господарським судам необхідно також
враховувати, що недотримання порядку
призначення та проведення судової
експертизи має наслідком затягування
судового процесу, що призводить до
порушення вимог статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, учасником якої є
Україна, стосовно права кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
строку.

Відповідно до наявних в матеріалах
справи письмових пояснень керівника
ТОВ "Дніпроагротехнологія" Передерій
В.О. останній не підписував спірний
договір купівлі-продажу, ніколи не
зустрічався з керівником ТОВ "Орбаста"
Єрмоленко Д.В., особисто з ним
переговорів щодо укладання спірного
контракту не вів. У ТОВ
"Синельниківська технологія" на
теперішній час не працює (а.с. 135).

Згідно пояснень представників
відповідача та третьої особи, даних у
судовому засіданні, укладання договору
купівлі-продажу № 35710 від 02.04.2012 року
відбувалось шляхом обміну
пропозиціями без взаємної зустрічі
керівників підприємств та ведення
переговорів.

У зв'язку з чим, відповідно до пункту 12
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року N4 «Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи», з урахуванням того, що як
відповідач, так і третя особа
допускають, що директор ТОВ
"Дніпроагротехнологія" Передерій В.О.
особисто не підписував спірний
договір, беручи до уваги числені докази
наступного схвалення спірного
правочину, колегія суддів не вбачає
необхідності у призначенні
судово-почеркознавчої експертизи з
винесенням на розгляд експерта
питання: Передерій В.О. чи іншою особою
підписано контракт №35710 від 02.04.2012року.

Пунктами.8.2. та 8.3 спірного договору
передбачено, що у разі повного або
часткового невиконання зобов'язань з
поставки товару, під чим розуміється
також і прострочка поставки товару
більш ніж на 10 днів, продавець сплачує
покупцю штраф в розмірі 30 % від суми
попередньої оплати, перерахованої
покупцем продавцю. У разі, якщо буде
мати місце прострочка поставки товару
тривалістю більше 20 днів, покупець має
право відмовитися від прийняття
недопоставленої кількості товару, а
продавець зобов'язаний повернути
покупцю грошові кошти в сумі отриманої
плати, на яку не був поставлений товар,
з урахуванням індексації ( п.8.4.
договору ), та відсотки в розмірі 22 %
річних, нараховані на суму отриманої
попередньої оплати ( без індексації )
починаючи з 61 календарного дня від
моменту її здійснення та до моменту
повернення.

Відповідно до статті 6 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (ст. 627 ЦК
України)

Свобода договору означає можливість
сторін вільно визначати зміст
договору, який вони укладають і
формувати його конкретні умови. Зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Загальними засадами цивільного
законодавства є, зокрема,
справедливість, добросовісність та
розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
Вимога справедливості,
добросовісності та розумності
цивільного законодавства практично
виражається у встановленні його
нормами рівних умов для участі всіх
осіб у цивільних відносинах;
закріпленні можливості адекватного
захисту порушеного цивільного права
або інтересу; поєднання створення норм,
спрямованих на забезпечення
реалізації цивільного права, з
шануванням прав та інтересів інших
осіб, моралі суспільства тощо. При
цьому справедливість можна трактувати
як визначення нормою права обсягу, межі
здійснення і захисту цивільних прав та
інтересів особи адекватно її ставленню
до вимог правових норм.
Добросовісність означає прагнення
сумлінно захистити цивільні права та
забезпечити виконання цивільних
обов'язків. Розумність - це вирішення
питань регулювання цивільних відносин
з урахуванням інтересів усіх
учасників, а також інтересів громади
(публічного інтересу).

За таких обставин господарський
суд Дніпропетровської області
обґрунтовано прийшов до висновку, що
зміст договору не суперечить вимогам
законодавства, оскільки ці умови
(пункти) були визначені на розсуд
сторін і погоджені ними під час
укладання договору.

Доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі, не приймаються
судом апеляційної інстанції до уваги,
оскільки не спростовують висновків
суду першої інстанції, а лише
зводяться до переоцінки досліджених
господарським судом доказів та
встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, апеляційний
господарський суд вважає, що рішення
місцевого господарського суду є
обґрунтованим та таким, що відповідає
вимогам чинного законодавства, і
скасуванню не підлягає, а доводи
апеляційної скарги не є такими, що
можуть бути підставою для зміни або
скасування законного і обґрунтованого
судового рішення.

Зважаючи на відмову в задоволенні
апеляційної скарги, витрати зі сплати
судового збору за розгляд апеляційної
скарги, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на заявника у скарзі.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Синельниківська Технологія» -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 19
листопада 2013 року у справі № 904/6773/13 -
залишити без змін.

Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено - 28.02.2014
р.

Головуючий суддя
О.Г. Іванов

Суддя
І.М.
Подобєд

Суддя
М.О. Дармін