ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2014 р.
Справа № 914/4600/13

Позивач: Закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів "Трускавецькурорт" (82200,
Львівська обл., м.Трускавець,
вул.Біласа, 13, ідентифікаційний код
30322940)

Відповідач: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трускавецьінвест"
(82200, Львівська обл., м.Трускавець,
вул..Суховоля, 61, ідентифікаційний код
30439207)

про стягнення боргу

ціна позову 82843,95грн.

суддя Фартушок Т.Б.

секретар Чеботар Є.О.

Представники:

Позивача: Смук О.В. - представник,
довіреність в матеріалах справи;

Відповідача: не з'явився.

Суть спору:

Закритим акціонерним товариством
лікувально-оздоровчих закладів
"Трускавецькурорт" заявлено позов до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трускавецьінвест" з
вимогою стягнення боргу у сумі
82843,95грн., що виник у зв'язку з
порушенням Відповідачем грошових
зобов'язань (з оплати за надані медичні
послуги), передбачених умовами
Договору 003-01від 02.01.2013р.

09.12.2013р. ухвалою господарського суду
Львівської області порушено
провадження у справі та розгляд справи
призначено на 16год. 30хв. 15.01.2014р. Розгляд
справи відкладався з причин та підстав,
зазначених в ухвалах Господарського
суду Львівської області по даній
справі від 15.01.2014р., 28.01.2014р. та 04.02.2014р.
Враховуючи клопотання представника
Відповідача (вх. №499/14) строк розгляду
справи продовжено, про що зазначено в
ухвалі суду від 04.02.2013р.

12.02.2014р. до господарського суду
Львівської області надійшла заява
Позивача про збільшення позовних вимог
(вх. №687/14). Проте, 14.02.2014р. представник
Позивача подав заяву (вх. №6609/14), в якій
просить суд не розглядати заяву про
збільшення позовних вимог.

Протягом розгляду справи
представникам Сторін оголошено права і
обов'язки, визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38
Господарського процесуального кодексу
України. Крім того, в ухвалах
господарського суду Львівської
області по даній справі, які скеровані
чи оголошені Сторонам (підтвердженням
чого є письмові повідомлення про
оголошення ухвал, дані реєстрів
вихідної кореспонденції
Господарського суду Львівської
області, наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштових
відправлень) зазначено, що права та
обов'язки сторін визначені ст.ст. 20,22, 28,
38 Господарського процесуального
кодексу України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Представник Позивача в судове
засідання 14.02.2014р. з'явилась, позовні
вимоги підтримала повністю, надала
письмове пояснення з приводу заявлених
доводів представника Відповідача
(зазначених в ухвалі суду по даній
справі від 04.02.2014р.), зазначивши, що
згідно ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
За мовами п.3.2. Договору, саме з моменту
підписання акта про надані послуги, а
не виставлення рахунку, обчислюється
строк виконання зобов'язання.
Рахунок-фактура є документом, який
містить тільки платіжні реквізити, на
які потрібно перерахувати кошти;
ненадання рахунку-фактури не є
відкладальною умовою у розумінні ст.212
ЦК України та не є простроченням
кредитора в розумінні ст.613 ЦК України;
тому наявність або відсутність рахунку
фактури не звільняє Відповідача від
обов'язку оплати. В актах про надані
послуги зазначався рахунок на оплату.

Представник Відповідача в судове
засідання 14.02.2014р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, був
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи.

В судовому засіданні 04.02.2014р.
представник Відповідача заперечив
проти позову, зазначивши, що згідно п.3.2.
Договору, оплата послуг повинна була б
здійснюватись на підставі виставлених
рахунків, проте, Позивачем рахунки не
виставлялись, відтак строк виконання
зобов'язань не настав.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3
ст.43 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
створює сторонам та іншим особам, які
беруть участь у справі, необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу,
в ухвалі господарського суду
Львівської області про порушення
провадження у справі (на необхідність
виконання вимог якої зазначалось в
ухвалах про відкладення розгляду
справи), окрім подання відзиву на
позовну заяву, сторін зобов'язувалось
надати всі докази в обґрунтування
правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.38 (витребування
доказів) Господарського
процесуального кодексу України (якою,
в тому числі, передбачені права сторін,
про що зазначалось в кожній з ухвал
господарського суду по даній справі),
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів; у разі задоволення клопотання
суд своєю ухвалою витребовує необхідні
докази. Зі змісту наведеної статті
вбачається, що протягом розгляду
справи суд позбавлений можливості
самостійно збирати докази, і вправі
витребовувати такі виключно за
клопотання сторони або прокурора.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає,
що судом, згідно вимог Господарського
процесуального кодексу України,
надавалась в повному обсязі можливість
Учасникам процесу щодо обґрунтування
їх правової позиції по суті спору та
подання доказів, чим забезпечено
принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4-7
Господарського процесуального кодексу
України судові рішення приймаються за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

В судовому засіданні суд оглянув
оригінали документів, долучених до
матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

З врахуванням вищенаведеного суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку ст.75 Господарського
процесуального кодексу України.

Крім цього суд зазначає, що з
врахуванням вимог ч.ч.1, 3 ст.69 ГПК
України, враховуючи терміни перебігу
поштової кореспонденції, в суду
відсутні правові підстави для
подальшого відкладення розгляду
справи.

Розглянувши матеріали справи в їх
сукупності, дослідивши матеріали
справи, та оцінивши докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників Сторін, суд встановив
наступне:

02.01.2013р. Закрите акціонерне товариство
лікувально-оздоровчих закладів
«Трускавецькурорт» (Виконавець) та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трускавецьінвест"
(Замовник) уклали Договір №003-01 (далі -
Договір), згідно з умовами якого (п.1.1)
Виконавець, за завданням Замовника, на
підставі Ліцензії АВ 554039, виданої
Міністерством охорони здоров'я України
22.07.2010р., зобов'язується в обсязі та на
умовах, визначених цим Договором,
надавати Замовнику (особам, які
направляються Замовником) медичні
послуги (послуги біохімічної,
бактеріологічної лабораторії,
консультації вузьких спеціалістів,
діагностичні обстеження, лікувальні
процедури(надалі - Послуги)), при
погодженні видів, ціни, зазначених в
Додатках, а Замовник в обсязі та на
умовах, визначених цим Договором,
зобов'язується оплатити ці Послуги

Підставою для одержання Послуг є
направлення, яке надається Замовником
особі, направленій ним. (п.1.2).

Відповідно до п.2.4.1. Договору, Замовник
зобов'язаний своєчасно оплатити
вартість Послуг відповідно до
виставленого рахунку та умов цього
договору.

Згідно п.3.1. Договору, загальна вартість
наданих Виконавцем Послуг залежить від
кількості проведених процедур.

Приписами п.3.2. Договору передбачено, що
оплата Послуг здійснюється на підставі
виставлених рахунків у такому порядку:

- до 10 числа місяця - аванс у розмірі 50%
від вартості фактично наданих Послуг у
попередньому місяці;

- протягом 5 банківських днів з моменту
підписання Акту про надані послуги -
розрахунок за попередній місяць на
підставі виставлених Виконавцем
рахунків.

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що
протягом 5 днів після закінчення
місяці, в якому надавались Послуги,
Виконавець надає Замовнику Акт
приймання-передачі наданих послуг, у
якому наводиться опис наданих
Виконавцем послуг та їх вартість
згідно з цим договором.

Відповідно до п.3.5. Договору Замовник
зобов'язаний підписати Акт про надані
послуги протягом 3-х робочих днів з
моменту отримання чи в той же строк
направити Виконавцю мотивовану
відмову у випадку, якщо зазначені в
Акті послуги не відповідають фактично
наданим Виконавцем згідно з умовам
цього договору та чинним в Україні
законодавством.

Згідно з п.5.1. Договору, цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання Сторонами і діє до 31.12.2013р., а
в частині виконання зобов'язань - до
повного їх виконання.

На виконання умов Договору та для
підтвердження прийняття зобов'язань за
Договором, Позивачем надано послуги, а
Відповідачем їх прийнято за Актами
наданих послуг №133 від 31.01.2013р. на суму
41770,40грн. з ПДВ; №134 від 31.01.2013р. на суму
924,00грн.; №135 від 31.01.2013р. на суму 926,40грн.;
№136 від 31.10.2013р. на суму 6736,40грн. з ПДВ;
№137 від 31.01.2013р. на суму 76671,30грн. з ПДВ;
№187 від 31.01.2013р. на суму 940,00грн. з ПДВ;
№213 від 31.01.2013р. на суму 1587,60грн. з ПДВ;
№214 від 31.01.2013р. на суму 6726,70грн. з ПДВ;
№436 від 28.02.2013р. на суму 32932,60грн. з ПДВ;
№437 від 28.02.2013р. на суму 1388,20грн. з ПДВ;
№438 від 28.02.2013р. на суму 386,00грн. з ПДВ;
№439 від 28.02.2013р. на суму 3811,00грн. з ПДВ;
№440 від 28.02.2013р. на суму 65268,70грн. з ПДВ;
№483 від 28.02.2013р. на суму 621,20грн. з ПДВ;
№529 від 28.02.2013р. на суму 970,20грн. з ПДВ;
№539 від 28.02.2013р. на суму 8796,30грн. з ПДВ;
№783 від 31.03.2013р. на суму1482,50грн. з ПДВ;
№784 від 31.03.2013р. на суму 340,70грн. з ПДВ;
№785 від 31.03.2013р. на суму 154,40грн. з ПДВ;
№786 від 31.03.2013р. на суму 3160,00грн. з ПДВ;
№787 від 31.03.2013р. на суму 52669,10грн. з ПДВ;
№793 від 31.03.2013р. на суму 8488,00грн. з ПДВ;
№803 від 31.03.2013р. на суму 970,20грн. з ПДВ;
№814 від 31.03.2013р. на суму 1072,60грн. з ПДВ;
№1007 від 30.04.2013р. на суму 1226,10грн. з ПДВ;
№1008 від 30.04.2013р. на суму 1187,70грн. з ПДВ;
№1009 від 30.04.2013р. на суму 757,20грн. з ПДВ; №
1010 від 30.04.2013р. на суму 30499,70грн. з ПДВ;
№1108 від 30.04.2013р. на суму 1146,60грн. з ПДВ;
№1118 від 30.04.2013р. на суму 9025,20грн. з ПДВ;
№1120 від 30.04.2013р. на суму 733,00грн. з ПДВ;
№1330 від 31.05.2013р. на суму 1242,90грн. з ПДВ;
№1331 від 31.05.2013р. на суму 757,60грн. з ПДВ;
№1332 від 31.05.2013р. на суму 870,10грн. з ПДВ;
№1334 від 31.05.2013р. на суму 603,80грн. з ПДВ;
№1357 від 31.05.2013р. на суму 1111,20грн. з ПДВ;
№1372 від 31.05.2013р. на суму 791,80грн. з ПДВ;
№1378 від 31.05.2013р. на суму 8397,70грн. з ПДВ;
№1711 від 30.06.2013р. на суму 152,50грн. з ПДВ;
№1715 від 30.06.2013р. на суму 1157,50грн. з ПДВ;
№1726 від 30.06.2013р. на суму 8934,70грн. з ПДВ;
№1730 від 30.06.2013р. на суму 162,70грн. з ПДВ;
№1731 від 30.06.2013р. на суму 216,30грн. з ПДВ;
№1732 від 30.06.2013р. на суму 380,10грн. з ПДВ;
№1733 від 30.06.2013р. на суму 547,70грн. з ПДВ;
№1734 від 30.06.2013р. на суму 162,00грн. з ПДВ;
№1941 від 31.07.2013р. на суму 895,90грн. з ПДВ;
№1951 від 31.07.2013р. на суму 1041,20грн. з ПДВ;
№1952 від 31.07.2013р. на суму 648,00грн. з ПДВ;
№1953 від 31.07.2013р. на суму 556,10грн. з ПДВ;
№1954 від 31.07.2013р. на суму 87,90грн. з ПДВ;
№2028 від 31.07.2013р. на суму 274,50грн. з ПДВ;
№2035 від 31.07.2013р. на суму 8602,60грн. з ПДВ;
№2048 від 31.07.2013р. на суму 1574,20грн. з ПДВ;
№2269 від 31.08.2013р. на суму 1437,40грн. з ПДВ;
№2270 від 31.08.2013р. на суму 517,00грн. з ПДВ;
№2271 від 31.08.2013р. на суму 776,90грн. з ПДВ;
№2272 від 31.08.2013р. на суму 538,50грн. з ПДВ;
№2273 від 31.08.2013р. на суму 729,00грн. з ПДВ;
№2323 від 31.08.2013р. на суму 2469,50грн. з ПДВ;
№2333 від 31.08.2013р. на суму 1666,80грн. з ПДВ;
№2342 від 31.08.2013р. на суму 8391,20грн. з ПДВ;
№2592 від 30.09.2013р. на суму 1391,10грн. з ПДВ;
№2593 від 30.09.2013р. на суму 1203,50грн. з ПДВ;
№2594 від 30.09.2013р. на суму 81,00грн. з ПДВ;
№2595 від 30.09.2013р. на суму 185,00грн. з ПДВ;
№2596 від 30.09.2013р. на суму 1777,60грн. з ПДВ;
№2611 від 30.09.2013р. на суму 46,30грн. з ПДВ;
№2616 від 30.09.2013р. на суму 8620,90грн. з ПДВ;
№2662 від 30.09.2013р. на суму 376,00грн. з ПДВ;
№2813 від 31.10.2013р. на суму 1277,00грн. з ПДВ;
№2814 від 31.10.2013р. на суму 1360,80грн. з ПДВ;
№2815 від 31.10.2013р. на суму 1053,00грн. з ПДВ;
№2816 від 31.10.2013р. на суму 933,10грн. з ПДВ;
№2817 від 31.10.2013р. на суму 138,00грн. з ПДВ;
№2898 від 31.10.2013р. на суму 366,00грн. з ПДВ;
№2915 від 31.10.2013р. на суму 1990,90грн. з ПДВ;
№2923 від 31.10.2013р. на суму 617,60грн. з ПДВ,
котрі підписані та скріплені
відбитками печаток Сторін; всього на
загальну суму 440483,10грн.

При цьому підписання Замовником Актів
про надання послуг, які є первинними
обліковими документами у розумінні
Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
і які відповідають вимогам, зокрема ст.
9 названого Закону і Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксують
факт здійснення господарської
операції і встановлення договірних
відносин, є підставою виникнення
обов'язку щодо здійснення розрахунків
за виконані роботи. Строк виконання
відповідного грошового зобов'язання
визначається за правилами ч. 1 ст. 692 ЦК
України. (Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від
17.07.2012р. №01-06/928/2012).

Відповідачем здійснено лише часткову
оплату за надані послуги, згідно
Договору.

Крім цього, Сторонами був підписаний та
скріплений печатками Акт звірки
взаєморозрахунків за період з 01.04.2013р.
по 30.06.2013р., згідно з яким кінцеве сальдо
становить 73042,45грн. Після підписання
цього Акту Позивач продовжував
надавати Відповідачу послуги згідно
Договору, проте Відповідачем здійснено
лише часткову оплату за надані послуги,
внаслідок чого, станом на момент
подання позовної заяви, як зазначає
Позивач, у Відповідача перед ним виник
борг, сума якого складає 82843,95грн.

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії , а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Приписами ч. 1 ст.901 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 906 Цивільного кодексу
України встановлено, що збитки, завдані
замовнику невиконанням або неналежним
виконанням договору про надання послуг
за плату, підлягають відшкодуванню
виконавцем, у разі наявності його вини,
у повному обсязі, якщо інше не
встановлено договором. Виконавець,
який порушив договір про надання
послуг за плату при здійсненні ним
підприємницької діяльності,
відповідає за це порушення, якщо не
доведе, що належне виконання виявилося
неможливим внаслідок непереборної
сили, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що господарські
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів і договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог , що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.
Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 599 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

При цьому, щодо доводів Відповідача суд
зазначає, що за мовами п.3.2. Договору,
саме з моменту підписання акта про
надані послуги, а не виставлення
рахунку, обчислюється строк виконання
зобов'язання. Рахунок-фактура є
документом, який містить тільки
платіжні реквізити, на які потрібно
перерахувати кошти; ненадання
рахунку-фактури не є відкладальною
умовою у розумінні ст.212 ЦК України та
не є простроченням кредитора в
розумінні ст.613 ЦК України; тому
наявність або відсутність рахунку
фактури не звільняє Відповідача від
обов'язку оплати. Попри це, в актах про
надані послуги (кожному) зазначався
рахунок на оплату, відтак, Відповідачем
рахунки отримувались.

З врахуванням наведеного, в тому числі
того, що Відповідачем порушено
зобов'язання щодо оплати за надані
послугии згідно Договору №003-01 від
02.01.2013 року, в тому числі станом на час
подання позову та порушення
провадження у справі - на суму 82843,95грн.;
беручи до уваги те, що станом на час
вирішення спору по суті в матеріалах
справи відсутні, Сторонами не наведені
доводи та не надані докази здійснення
Відповідачем оплати 82843,95грн. боргу
повністю чи частково; враховуючи те, що
в матеріалах справи відсутні,
Сторонами не наведені доводи та не
подані докази того, що визнання позову
Відповідачем суперечить законодавству
чи порушує права або охоронювані
законом інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги щодо стягнення з Відповідача на
користь Позивача 82843,95грн. основного
боргу підлягають до задоволення.

14.02.2014 року у відповідності до вимог ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення, про що
зазначено в протоколі судового
засідання. Повний текст рішення
виготовлений та підписаний, з
врахуванням вихідних, 19.02.2014р.

Враховуючи те, що спір виник з вини
Відповідача та результати розгляду
спору, норма ч. 1 ст. 49 ГПКУ є підставою
для покладення на нього судових витрат
у справі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4
ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 4, 4-5,
4-7, 33, 43, 49, 82-87, 115-116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Трускавецьінвест" (82200, Львівська обл.,
м.Трускавець, вул.Суховоля, 61,
ідентифікаційний код 30439207) на користь
Закритого акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
"Трускавецькурорт" (82200, Львівська обл.,
м.Трускавець, вул.Біласа, 13,
ідентифікаційний код 30322940) 82843,95грн.
боргу, 1720,50грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному та касаційному порядку.

Суддя
Фартушок Т.Б.