ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"25" лютого 2014 р.
Справа № 911/4611/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Рябцевої О.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Громадської організації
Яхт-клубу «Борей», Київська обл.,
Обухівський р-н, смт. Козин

до Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області, Київська обл., м. Обухів

треті особи: Козинська селищна рада
Обухівського району Київської області,
Київська обл., м. Обухів

Вернигора Олександр Григорович,
Сумська обл., Роменський р-н, с.
Герасимівка

Гордієнко Віталій Васильович, м. Київ

Гордієнко Оксана Михайлівна, м. Київ

Грицяк Оксана Ігорівна, м. Київ

Довгодько Володимир Володимирович, м.
Київ

Орлянський Володимир Миколайович,
Сумська обл., м. Ромни

Юсип Михайло Васильович,
Івано-Франківська обл., Долинський р-н,
с. Кропивник

Головне управління Держкомзему у
Київській області, м. Київ

Онищенко Олександр Романович, м. Київ

Шуфрич Нестор Іванович, м. Київ

про визнання недійсним та
скасування розпорядження Обухівської
державної адміністрації Київської
області № 36 від 16.01.2009 р.

за участю представників

від позивача: Сич Є.Ю. (дов. від 27.02.2013р.);

від відповідача: Дударенко А.М. (дов. №
07-25/952 від 25.04.2013р.);

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

від третьої особи 3: не з'явився;

від третьої особи 4: не з'явився;

від третьої особи 5: не з'явився;

від третьої особи 6: не з'явився;

від третьої особи 7: не з'явився;

від третьої особи 8: не з'явився;

від третьої особи 9: не з'явився;

від третьої особи 10: Коломієць Ю.О. (дов.
№ 380 від 22.05.2013р.);

від третьої особи 11: не з'явився;

Обставини справи:

громадська організація Яхт-клуб
«Борей» (далі - позивач) звернулась до
господарського суду Київської області
з позовом до Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області (далі - відповідач) про визнання
недійсним та скасування розпорядження
Обухівської державної адміністрації
Київської області № 36 від 16.01.2009 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що у 1993 р. ГО Яхт-клуб
«Борей» отримано у постійне
користування земельну ділянку, площею
1,505 га, розташовану в смузі між захисною
дамбою Конча-Заспа-Плюти і Канівським
водосховищем на восьмому кілометрі від
санаторію «Жовтень», що
підтверджується державним актом на
право постійного користування землею
серії Б № 077471, зареєстрованим в книзі
записів державних актів на право
користування землею за № 330. За
твердженням позивача, вищезазначена
земельна ділянка на передбачених ЗК
України підставах у позивача не
вилучалась, а державний акт на право
постійного користування землею серії Б
№ 077471, зареєстрований в книзі записів
державних актів на право користування
землею за № 330, є дійсним. Обставина про
правомірність користування позивача
земельною ділянкою, площею 1,5 га, як
зазначає позивач, не потребує
доказуванню, так як встановлена
судовими рішеннями у справах № 9/398-08, №
13/297-08, № 16/040-11, № 22ц-1766/2012, № 2/1018/600/12 та №
4/090-12. В процесі розроблення технічної
документації позивачу стало відомо, що
розпорядженням відповідача № 36 від
16.01.2009 р. земельна ділянка, яка
перебуває у користуванні позивача,
була передана у приватну власність
фізичним особам для ведення особистого
селянського господарства. Таким чином,
приймаючи розпорядження № 36 від 16.01.2009
р., яким передано у власність 7-ми
громадянам земельні ділянки, загальною
площею 14,0 га, для ведення особистого
селянського господарства в
адміністративних межах Козинської
селищної ради, Обухівська районна
державна адміністрація Київської
області фактично позбавила ГО Яхт-клуб
«Борей» законного права користуватися
своєю земельною ділянкою на підставі
Державного акта на право постійного
користування землею серія Б № 077471, так
як дану земельну ділянку з невідомих
причин було передано у власність 7-ми
громадянам. Позивач також зазначає, що
Обухівська районна державна
адміністрація Київської області,
приймаючи спірне розпорядження,
всупереч норм чинного законодавства
(абз. 1 п. 12 Розділу Х «Перехідні
положення» ЗК України) вийшла за межі
власної компетенції та розпорядилась
землями, що не належать до її відання, а
перебувають у власності
територіальної громади смт. Козин, від
імені якої розпорядження землями
здійснює Козинська селищна рада
Обухівського району Київської області.
При цьому, відповідачем під час
прийняття розпорядження № 36 від 16.01.2009
р. було порушено ст.ст. 116, 118 ЗК України,
оскільки неможливо передати у
власність земельну ділянку, яка вже
перебуває у користуванні позивача, без
позбавлення позивача його права у
порядку, передбаченому законом. При
цьому, як стверджує позивач, рішенням
Обухівського районного суду Київської
області у справі № 2/1018/600/12, яке
залишено в силі ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10.04.2013 р. № 6-50904ск12, було
встановлено, що розпорядження
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області № 36
від 16.01.2009 р. видано з порушенням ст. 19
Конституції України, ст.ст. 9, 17 ЗК
України (в редакції 1992 р.), ст.ст. 12, 116, 118
ЗК України (чинного), ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування»,
у зв'язку з чим є незаконним.

Крім того, як зазначив позивач,
вважаючи, що розпорядження № 36 від
16.01.2009 р. порушує права ГО Яхт-клуб
«Борей» та є незаконним, винесеним з
порушенням Закону України «Про місцеві
державні адміністрації», Земельного
кодексу України, воно було оскаржено до
суду. Так, рішенням господарського суду
Київської області від 22.02.2013 р. у справі
№ 9/017-12/17/23 позовні вимоги задоволено
повністю, визнано недійсним та
скасовано розпорядження Обухівської
районної державної адміністрації № 36
від 16.01.2009 р. «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність 7-ми громадянам для
ведення особистого селянського
господарства в адміністративних межах
Козинської селищної ради». 18.04.2013 р.
постановою Київського апеляційного
господарського суду в задоволенні
позову було відмовлено. Зокрема, під
час розгляду апеляційної скарги судом
апеляційної інстанції було
встановлено, що постановою Київського
апеляційного господарського суду від
06.02.2013 р. у справі № 4/090-12 задоволено
апеляційну скаргу прокурора
Обухівського району Київської області
про припинення права постійного
користування земельною ділянкою,
площею 1,5 га, розташованою в
адміністративних межах Козинської
селищної ради, та прийнято нове
рішення, яким припинено право
користування ГО Яхт-клуб «Борей»
земельною ділянкою, площею 1,5 га,
розташованою в адміністративних межах
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області, яке виникло
на підставі державного акта на право
постійного користування землею серії Б
№ 077471, виданого Козинською селищною
радою народних депутатів. Враховуючи
викладене, колегія суддів дійшла
висновку, що оскільки на момент
прийняття оскаржуваного рішення було
припинено право користування
позивачем земельною ділянкою, площею 1,5
га, яке виникло на підставі державного
акта на право постійного користування
землею серії Б № 077471, та враховуючи, що
лише наявність у позивача права
користування вказаною земельною
ділянкою може дати йому підстави для
захисту такого права, ГО Яхт-клуб
«Борей» є неналежним позивачем, а за
таких обставин позовні вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню. Таким чином, за
твердженням позивача, не розглядаючи
справу по суті, суд апеляційної
інстанції відмовив у задоволенні
позову з тих підстав, що ГО Яхт-клуб
«Борей» є неналежним позивачем, права
на земельну ділянку якого було
припинено постановою Київського
апеляційного господарського суду від
06.02.2013 р. у справі № 4/090-12.

06.06.2013 р. постановою Вищого
господарського суду України у справі №
4/090-12 задоволено касаційну скаргу ГО
Яхт-клуб «Борей», скасовано постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2013 р.,
рішення господарського суду Київської
області від 10.10.2012 р. залишено в силі.
Отже, як зазначає позивач, враховуючи
той факт, що справу № 9/017-12/17/23 фактично
по суті вирішено не було, так як суд
апеляційної інстанції відмовив в
задоволенні позову з підстав
відсутності порушеного права, зважаючи
на суттєву зміну обставин, ГО Яхт-клуб
«Борей» вважає, що прийняте
розпорядження № 36 від 16.01.2009 р. є
незаконним, таким, що порушує права
позивача, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.12.2013 р. порушено
провадження у справі № 911/4611/13 та
призначено її до розгляду; залучено до
участі у справі в якості третіх осіб на
стороні відповідача без самостійних
вимог на предмет спору: Козинську
селищну раду Обухівського району
Київської області, Вернигору
Олександра Григоровича, Гордієнка
Віталія Васильовича, Гордієнко Оксану
Михайлівну, Грицяк Оксану Ігорівну,
Довгодька Володимира Володимировича,
Орлянського Володимира Миколайовича,
Юсипа Михайла Васильовича, Головне
управління Держкомзему у Київській
області.

09.01.2014 р. до господарського суду
Київської області надійшли пояснення
відповідача, в яких він просить суд
відмовити у позові в повному обсязі,
посилаючись на те, що розпорядження № 36
від 16.01.2009 р. «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність 7-ми громадянам для
ведення особистого селянського
господарства в адміністративних межах
Козинської селищної ради» видане
відповідно до п. 2 ст. 21 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»,
ст.ст. 17, 22, 35, 116, 118, 121, 186, п. 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України,
Закону України «Про державну
експертизу землевпорядної
документації» та Постанови КМУ № 677 від
26.05.2004 р. «Про затвердження порядку
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок». За
твердженнями відповідача, проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність містить всі
необхідні висновки, передбачені
законодавством. При цьому, інформації
щодо накладання земельних ділянок до
Обухівської РДА не надходило, а тому, як
зазначив відповідач, Обухівська РДА,
приймаючи оскаржуване розпорядження,
діяла у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією України та
Законами України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09.01.2014 р. залучено до участі
у справі в якості третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Онищенка Олександра Романовича.

23.01.2014 р. до господарського суду
Київської області від третьої особи-10
надійшло клопотання про припинення
провадження у справі, в якому третя
особа просить суд припинити
провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1
ст. 80 ГПК України, посилаючись на те, що
господарським судом Київської області
розглядалась справа № 9/017-12/17/23 за
позовом ГО Яхт-клуб «Борей» до
Обухівської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання недійсним та скасування
розпорядження № 36 від 16.01.2009 р. «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність 7-ми громадянам для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах Козинської
селищної ради». Рішенням
господарського суду Київської області
від 22.02.2013 р. у справі № 9/017-12/17/23 позов
задоволено. Однак, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 18.04.2013 р. у
справі № 9/017-12/17/23, залишеною без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 16.09.2013 р., рішення
господарського суду Київської області
від 22.02.2013 р. у справі № 9/017-12/17/23
скасовано та прийнято нове рішення,
яким у задоволенні позову ГО Яхт-клуб
«Борей» відмовлено. При цьому, як
вбачається зі змісту позовної заяви ГО
Яхт-клуб «Борей» у справі № 9/017-12/17/23, а
також зі змісту судових актів у
вказаній справі, заявлені ГО Яхт-клуб
«Борей» вимоги та наведені ним
підстави позову у справі № 9/017-12/17/23, на
думку третьої особи-10, є тотожними
предмету та підставам позову, що є
предметом розгляду у справі № 911/4611/13,
яка розглядається господарським судом
Київської області, оскільки вимогу про
визнання недійсним та скасування
розпорядження Обухівської РДА
Київської області № 36 від 16.01.2009 р., що
заявлена у справі № 9/017-12/17/23, ГО
Яхт-клуб «Борей» обґрунтовує
прийняттям вказаного розпорядження з
виходом за межі законодавчо визначених
повноважень районних державних
адміністрацій та розпорядженням
земельною ділянкою, яка перебуває у
користуванні позивача без її вилучення
у встановленому законом порядку.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.01.2014 р. залучено до участі
у справі в якості третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Шуфрича Нестора Івановича.

10.02.2014 р. до господарського суду
Київської області від позивача
надійшли заперечення на клопотання про
припинення провадження у справі, в яких
позивач зазначив, що в господарському
спорі у справі № 911/4611/13 заявлені зовсім
інші підстави для скасування спірного
розпорядження ніж у справі № 9/017-12/17/23,
оскільки обґрунтовуючи позовну заяву у
справі № 9/017-12/17/23 ГО Яхт-клуб «Борей»
посилалась на єдину підставу для
скасування спірного розпорядження
Обухівської РДА - порушення
відповідачем при прийнятті
розпорядження п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації», в зв'язку з чим остання
незаконно розпорядилась землями
комунальної власності, в той час як у
справі № 911/4611/13 підставами для
скасування розпорядження Обухівської
РДА є: дослідження колегією Вищого
спеціалізованого суду України у справі
№ 6-50904ск12 правових підстав видачі
розпорядження № 36 від 16.01.2009 р. та
встановлення його незаконності;
порушення Обухівської РДА при
прийнятті розпорядження № 36 від 16.01.2009
р. прав третіх осіб, зокрема ГО Яхт-клуб
«Борей»; порушення Обухівською РДА під
час прийняття розпорядження № 36 від
16.01.2009 р. ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу
України; порушення Обухівською РДА під
час прийняття розпорядження № 36 від
16.01.2009 р. пункту 12 Розділу Х «Перехідні
положення».

Представник позивача в судових
засіданнях 09.01.2014 р., 28.01.2014 р., 11.02.2014 р. та
25.02.2014 р. підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених в позовній заяві, а
в судових засіданнях 28.01.2014 р., 11.02.2014 р.
та 25.02.2014 р. також проти припинення
провадження у справі заперечував.

Представники відповідача в судових
засіданнях 09.01.2014 р., 11.02.2014 р. та 25.02.2014 р.
проти позову заперечували з підстав,
викладених в поясненнях. В судове
засідання 28.01.2014 р. представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи-10 в судових
засіданнях 28.01.2014 р., 11.02.2014 р. та 25.02.2014 р.
підтримав клопотання про припинення
провадження у справі.

Представники третіх осіб 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8,
9, 11 в судові засідання 09.01.2014 р., 28.01.2014 р.,
11.02.2014 р. та 25.02.2014 р. не з'явилися, про
причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача та третьої
особи-10, судом встановлено наступне.

29.02.2012 р. громадська організація
Яхт-клуб «Борей» звернулась до
господарського суду Київської області
з позовом до Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області про визнання недійсним та
скасування розпорядження Обухівської
державної адміністрації Київської
області № 36 від 16.01.2009 р.

За результатами розгляду зазначеного
позову господарським судом Київської
області було прийнято рішення у справі
№ 9/017-12/17/23.

Зі змісту вказаної позовної заяви
вбачається, що обґрунтовуючи позовні
вимоги у справі № 9/017-12/17/23, позивач
посилався на те, що при видачі
розпорядження № 36 від 16.01.2009 р.
відповідач вийшов за межі законодавчо
визначених повноважень районних
державних адміністрацій та
розпорядився землею, якою не мав права
розпоряджатися, оскільки земельною
ділянкою площею 1,5 га, що розташована в
смузі між захисною дамбою
Конча-Заспа-Плюти і Канівським
водосховищем на восьмому км дамби від
санаторію «Жовтень», яка, в тому числі,
була передана у власність 7 громадянам
згідно з оспорюваним розпорядженням,
користується позивач на підставі
державного акта на право користування
землею серії Б № 077471. При цьому, як
зазначив позивач, земельна ділянка на
передбачених Земельним кодексом
України підставах у позивача не
вилучалась, а державний акт на право
постійного користування землею серії Б
№ 077471, зареєстрований в книзі записів
державних актів на право користування
землею за № 330, на момент звернення до
суду був дійсним. В обґрунтування
позовних вимог, позивач також
посилався на те, що Обухівська державна
адміністрація Київської області при
винесенні розпорядження № 36 від 16.01.2009
р. вийшла за межі власних повноважень
та порушила п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»,
п. а) ч. 1 ст. 17, п. 12 перехідних положень
Земельного кодексу України,
розпорядившись землями комунальної
власності.

Таким чином, підставами позову про
визнання недійсним та скасування
розпорядження Обухівської державної
адміністрації Київської області № 36
від 16.01.2009 р. у справі № 9/017-12/17/23 було те,
що Обухівська районна державна
адміністрація Київської області
розпорядилась земельною ділянкою, яка
вже перебувала у користуванні позивача
і на передбачених Земельним кодексом
України підставах у нього не
вилучалась, та те, що Обухівська
районна державна адміністрація
Київської області вийшла за межі
наданих їй повноважень, оскільки
повноваження Обухівської районної
державної адміністрації Київської
області не поширюються на землі, які
були передані у власність згідно з
розпорядженням № 36 від 16.01.2009 р., так як
вказані землі є комунальною власністю
територіальної громади с. Козин, від
імені якої розпорядження землями
здійснює Козинська селищна рада.

Рішенням господарського суду
Київської області від 22.02.2013 р. у справі
№ 9/017-12/17/23 позовні вимоги ГО Яхт-клуб
«Борей» задоволено повністю, визнано
недійсним та скасовано розпорядження
Обухівської районної державної
адміністрації № 36 від 16.01.2009 р. «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність 7-ми громадянам для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах Козинської
селищної ради».

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.04.2013 р.,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 16.09.2013
р., рішення господарського суду
Київської області від 22.02.2013 р. у справі
№ 9/017-12/17/23 скасовано та прийнято нове
рішення, яким в позові відмовлено
повністю.

Вказана постанова Київського
апеляційного господарського суду
мотивована тим, що під час розгляду
апеляційної скарги судом апеляційної
інстанції було встановлено, що
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2013 р. у
справі № 4/090-12 задоволено апеляційну
скаргу прокурора Обухівського району
Київської області про припинення права
постійного користування земельною
ділянкою, площею 1,5 га, розташованою в
адміністративних межах Козинської
селищної ради, та прийнято нове
рішення, яким припинено право
користування ГО Яхт-клуб «Борей»
земельною ділянкою, площею 1,5 га,
розташованою в адміністративних межах
Козинської селищної ради Обухівського
району Київської області, яке виникло
на підставі державного акта на право
постійного користування землею серії Б
№ 077471, виданого Козинською селищною
радою народних депутатів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що оскільки на момент
прийняття оскаржуваного рішення було
припинено право користування
позивачем земельною ділянкою площею 1,5
га, розташованою в адміністративних
межах Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області,
яке виникло на підставі державного
акта на право постійного користування
землею серії Б № 077471, виданого
Козинською селищною радою народних
депутатів, громадська організація
Яхт-клуб «Борей» є неналежним
позивачем, а тому позовні вимоги є
необґрунтованим та не підлягають
задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Відповідно до п. 4.5 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» припинення
провадження у справі на підставі
пункту 2 частини другої статті 80 ГПК
можливе за умов, якщо рішення
господарського суду або іншого органу,
який вирішив господарський спір між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав, набрало законної сили,
не змінено і не скасовано у відповідній
частині в передбаченому законом
порядку.

Таким чином, припинення провадження у
справі на підставі пункту 2 частини
другої статті 80 ГПК можливе лише за
наявності рішення господарського суду
або іншого органу, який вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав, яке набрало законної сили, не
змінено і не скасовано у відповідній
частині в передбаченому законом
порядку.

Зі змісту позовної заяви у справі №
911/4611/13 вбачається, що позивач в
обґрунтування підстав звернення до
суду з вказаним позовом посилається на
те, що приймаючи розпорядження № 36 від
16.01.2009 р., яким передано у власність 7-ми
громадянам земельні ділянки, загальною
площею 14,0 га, для ведення особистого
селянського господарства в
адміністративних межах Козинської
селищної ради, Обухівська районна
державна адміністрація Київської
області фактично позбавила ГО Яхт-клуб
«Борей» законного права користуватися
своєю земельною ділянкою на підставі
Державного акта на право постійного
користування землею серія Б № 077471, так
як дану земельну ділянку з невідомих
причин було передано у власність 7-ми
громадянам. Позивач також зазначає, що
Обухівська районна державна
адміністрація Київської області,
приймаючи спірне розпорядження,
всупереч норм чинного законодавства
(абз. 1 п. 12 Розділу Х «Перехідні
положення» ЗК України) вийшла за межі
власної компетенції та розпорядилась
землями, що не належать до її відання, а
перебувають у власності
територіальної громади смт. Козин, від
імені якої розпорядження землями
здійснює Козинська селищна рада
Обухівського району Київської області.
При цьому, відповідачем під час
прийняття розпорядження № 36 від 16.01.2009
р. було порушено ст.ст. 116, 118 ЗК України,
оскільки неможливо передати у
власність земельну ділянку, яка вже
перебуває у користуванні позивача, без
позбавлення позивача його права у
порядку, передбаченому законом.

Отже, господарський суд дійшов
висновку, що обставини, якими ГО
Яхт-клуб «Борей» обґрунтовувало свої
вимоги про визнання недійсним та
скасування розпорядження Обухівської
державної адміністрації Київської
області № 36 від 16.01.2009 р. у справі №
9/017-12/17/23, а саме прийняття Обухівською
державною адміністрацією Київської
області спірного розпорядження з
перевищенням законодавчо визначених
повноважень районних державних
адміністрацій та розпорядження
земельною ділянкою, яка перебуває у
користуванні позивача без її вилучення
у встановленому земельним
законодавством порядку, є тотожними
обставинам, на які ГО Яхт-клуб «Борей»,
як на підставу своїх позовних вимог
посилається у справі № 911/4611/13.

При цьому, твердження позивача щодо
суттєвої зміни підстав позовних вимог
у справах № 9/017-12/17/23 та № 911/4611/13, що
полягають у тому, що обґрунтовуючи
позовну заяву у справі № 9/017-12/17/23, ГО
Яхт-клуб «Борей» посилалась на єдину
підставу для скасування спірного
розпорядження Обухівської РДА -
порушення відповідачем при прийнятті
розпорядження п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації», в зв'язку з чим остання
незаконно розпорядилась землями
комунальної власності, в той час як у
справі № 911/4611/13 підставами для
скасування розпорядження Обухівської
РДА є: дослідження колегією Вищого
спеціалізованого суду України у справі
№ 6-50904ск12 правових підстав видачі
розпорядження № 36 від 16.01.2009 р. та
встановлення його незаконності;
порушення Обухівської РДА при
прийнятті розпорядження № 36 від 16.01.2009
р. прав третіх осіб, зокрема ГО Яхт-клуб
«Борей»; порушення Обухівською РДА під
час прийняття розпорядження № 36 від
16.01.2009 р. ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу
України; порушення Обухівською РДА під
час прийняття розпорядження № 36 від
16.01.2009 р. пункту 12 Розділу Х «Перехідні
положення», не приймаються судом до
уваги, як необґрунтовані, з огляду на
наступне.

Як зазначено в абзаці 4 підпункту 3.12
пункту 3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», під предметом
позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу.

Отже, підставами позову є ті обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
до відповідача, а не законодавчі акти
чи інші нормативно-правові акти, на які
він посилається.

Як встановлено господарським судом,
позовні заяви ГО Яхт-клуб «Борей» у
справі № 9/017-12/17/23 та у справі № 911/4611/13
відрізняються лише посиланнями на
норми законодавчих актів, які, за
твердженнями позивача, були порушені
Обухівською районною державною
адміністрацію під час прийняття
розпорядження № 36 від 16.01.2009 р., зокрема
ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України,
та на дослідження колегією Вищого
спеціалізованого суду України у справі
№ 6-50904ск12 правових підстав видачі
розпорядження № 36 від 16.01.2009 р. та
встановлення його незаконності, що не
являється зміною обставин, на яких
ґрунтується вимога позивача про
визнання недійсним та скасування
розпорядження Обухівської державної
адміністрації Київської області № 36
від 16.01.2009 р.

В п. 20 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/530
від 29.09.2009 р. «Про деякі питання,
порушені у доповідних записках
господарських судів України у першому
півріччі 2009 року щодо застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України» зазначено, що за
змістом пункту 2 частини першої статті
62 і пункту 2 частини першої статті 80 ГПК
не допускається розгляд господарським
судом двох чи більше справ зі спору між
тими ж сторонами, про той же предмет чи
з тих же підстав.

При цьому за змістом абзацу другого
підпункту 3.7 пункту 3 роз'яснення
президії Вищого господарського суду
України від 18.09.97 N 02-5/289 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України» підставою позову є ті
обставини, якими позивач обґрунтовує
свою вимогу до відповідача, а не
законодавчі чи інші нормативно-правові
акти, на які він посилається.

Посилання позивача на дослідження
колегією Вищого спеціалізованого суду
України у справі № 6-50904ск12 правових
підстав видачі розпорядження № 36 від
16.01.2009 р. та встановлення його
незаконності, не є додатковою
підставою позову, а є посиланням на
доведеність фактів в підтвердження
обставин, якими він обґрунтовує
позовні вимоги, тобто на докази, що
випливає зі змісту ст.ст. 32, 35 ГПК
України.

При цьому, посилання відповідача на те,
що справу № 9/017-12/17/23 фактично вирішено
по суті не було, так як суд апеляційної
інстанції відмовив в задоволенні
позову з підстав відсутності
порушеного права, не спростовує факту
розгляду та вирішення господарським
судом спору щодо визнання недійсним та
скасування розпорядження Обухівської
державної адміністрації Київської
області № 36 від 16.01.2009 р. між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав, що й у справі № 911/4611/13,
оскільки постанова Київського
апеляційного господарського суду від
18.04.2013 р. у справі № 9/017-12/17/23, якою ГО
Яхт-клуб «Борей» в позові було
відмовлено повністю, набрала законної
сили, не змінена і не скасована в
передбаченому законом порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
господарським судом встановлено, що
сторони - позивач та відповідач,
підстави та предмет позову у справі
господарського суду Київської області
№ 9/017-12/17/23 та у справі господарського
суду Київської області № 911/4611/13 є
одними і тими ж.

Прийняття судом рішення за позовом
тотожним з тим, за результатами
розгляду якого вже було прийнято
рішення, не допускається.

Посилання позивача на те, що постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2013 р. у
справі № 4/090-12, яка була підставою для
ухвалення постанови Київського
апеляційного господарського суду від
18.04.2013 р. у справі № 9/017-12/17/23, скасовано
постановою Вищого господарського суду
України від 06.06.2013 р. у справі № 4/090-12, є
підставою для перегляду постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 18.04.2013 р. у
справі № 9/017-12/17/23 за нововиявленими
обставинами відповідно до ст. 112 ГПК
України.

Згідно з ч. 1 ст. 112 ГПК України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 112 ГПК України
підставою для перегляду судових рішень
господарського суду за нововиявленими
обставинами, зокрема є скасування
судового рішення, яке стало підставою
для ухвалення рішення чи постановлення
ухвали, що підлягають перегляду.

Отже, відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 112 ГПК
України, у разі скасування судового
рішення, яке стало підставою для
ухвалення рішення чи постановлення
ухвали, в даному випадку постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2013 р. у
справі № 4/090-12, яка була підставою для
ухвалення постанови Київського
апеляційного господарського суду від
18.04.2013 р. у справі № 9/017-12/17/23, позивач мав
відповідно до ст. 113 ГПК України
звернутися до суду із заявою про
перегляд вказаної постанови за
нововиявленими обставинами, а не з
позовом до суду, в якому він
посилається на зміну обставин, в даному
випадку скасування постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2013 р. у
справі № 4/090-12.

Таким чином, оскільки за результатами
розгляду спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав
вже прийнято рішення у справі №
9/017-12/17/23, то провадження у справі
господарського суду Київської області
№ 911/4611/13 підлягає припиненню на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України про
припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій мають бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету, а
також можуть бути розв'язані питання
про стягнення штрафів, передбачених у
пунктах 4 і 5 частини другої статті 83
цього Кодексу.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються судом на позивача.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 80, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

у х в а л
и в :

Провадження у справі № 911/4611/13
припинити.

Суддя
Рябцева О.О.