ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2014
Справа № 917/125/14

м. Полтава

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6

до Комунального підприємства
"Теплоенерго", 39617, Полтавська область,
м. Кременчук, вул. Чапаєва, буд.68

про стягнення 4 007 816,98 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Данилевський О.М.,
довіреність від 22.03.2013 року № 14-68;

Від відповідача: Грак С.С.,
довіреність від 03.06.2013 року;

Суть справи. Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
коштів в сумі 4 007 816,98 грн., з яких: 3 599 052,
33 грн. -основна заборгованість за
договором купівлі-продажу від 05.07.2012
року № 12/402-БО-24; 297 793,14 грн. -пеня; 110 971,51
грн. - три відсотки річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем договірних
зобов'язань щодо оплати отриманого
природного газу, у зв'язку з чим позивач
вказує на існування заборгованості та
підстави нарахування і стягнення пені,
трьох відсотків річних за прострочення
грошового зобов'язання.

Позивач підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечує, у відзиві на
позов посилається, що заборгованість
виникла в зв'язку з неотриманням до
цього часу субвенції за грудень 2012 року
згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 15.10.2013 року № 968 і просить
суд відстрочити рішення суду на три
місяці.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

05.07.2012 року між сторонами був укладений
договір № 12/402-БО-24 купівлі-продажу
природного газу (далі -Договір)
предметом якого є передача продавцем
(позивачем) у власність покупця
(відповідача) у 2012 році природного газу,
та зобов'язання відповідача прийняти
та оплатити його в обсязі, визначеному
договором.

За 1000 куб.м. природного газу до сплати
підлягає 3884,78 грн. з урахуванням ПДВ (п.
5.2. Договору).

Обсяги газу сторони узгодили п.2
Договору. Так, продавець передає
покупцеві з 01.08.2012 року по 31.12.2012 року
газ обсягом до 1674 тис.куб.м. у тому числі
по місцях кварталів, обсяги газу, що
планується передати можуть
змінюватись сторонами протягом місяця
продажу в установленому порядку.

Газ, що продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами (п.
6.1. Договору).

Згідно п. 3.3 Договору,
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

Актами приймання-передачі природного
газу від 25.12.2012 року, 25.12.2012 року, 31.12.2012
року сторони підтвердили, що протягом
жовтня-грудня 2012 року продавець
передав, а покупець прийняв природний
газ в обсязі 1661,676 тис.куб.м, на загальну
суму 7 746 294,84 грн.

Відповідно до вимог п. 6.1 Договору
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Відповідач свої зобов'язання по
Договору щодо оплати виконав частково,
за розрахунком позивача сплачено за
поставлений в жовтні-грудні 2012 року
природний газ всього 4 147 242,51 грн. Таку
суму оплати боргу підтверджує і
відповідач у своєму відзиві на позов.

Станом на момент подання позову та
розгляду справи в суді, за розрахунком
позивача, основна заборгованість
відповідача по Договору становить 3 599
052,33 грн. Зазначена сума основного боргу
також відображена в акті звірки
розрахунків станом на 14.02.2014 року,
складеному позивачем.

Виходячи з матеріалів справи спір
стосовно обсягів та ціни переданого
природного газу між сторонами
відсутній.

За з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

П. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна
сторона має вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним
із засобів захисту цивільних прав є
примусове виконання обов'язку в натурі,
яке в даному випадку полягає у
виконанні відповідачем договірних
зобов'язань з оплати вартості
отриманого газу.

За таких обставин, позивачем доведено
обґрунтованість позовних вимог про
стягнення з відповідача основної
заборгованості за отриманий природний
газ на суму 3 599 052, 33 грн., тому вони
підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити, зокрема, три проценти річних
від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі зазначеної норми позивачем
заявлено до стягнення 3% річних від суми
боргу за період з 15.11.2012 року по 23.12.2013
року в розмірі 110 971,51 грн. (розрахунок за
кожен місяць окремо в матеріалах
справи, а.с. 8-9).

При перевірці заявленої позивачем суми
судом виявлено, що період їх
нарахування та розмір є обґрунтованим,
відповідає нормам чинного
законодавства України. Приймаючи до
уваги, що судом встановлено
прострочення відповідачем грошового
зобов'язання, вимоги позивача про
стягнення 3% річних від суми боргу в
розмірі суд визнає правомірними та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення
зобов'язання настаються правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, якщо він не
почав його виконувати або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України, Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 7.2. Договору сторони
передбачили, що за несвоєчасну оплату
газу у строки, зазначені в п. 6.1.
Договору, покупець зобов'язується у
безспірному порядку сплатити на
користь постачальника крім суми
заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу (у
редакції, встановленої відповідно до
додаткової угоди №1 від 30.11.2012 року).

Позивачем заявлено до стягнення 297 793,14
грн. пені, яку він нарахував з 15.11.2012
року по 15.07.2013 року (розрахунок в мат.
справи, а.с. 8-9).

Згідно наданого позивачем розрахунку,
заявлений розмір пені відповідає
вимогам Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України та
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", таким чином, сума пені, яка
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача, становить 297 793,14 грн.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
За ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Позивачем доведено обґрунтованість
позовних вимог про стягнення з
відповідача коштів в сумі 4 007 816,98 грн., з
яких: 3 599 052, 33 грн. - основна
заборгованість за договором
купівлі-продажу від 05.07.2012 року №
12/402-БО-24; 297 793,14 грн. -пеня; 110 971,51 грн. -
три відсотки річних.

Судовий збір відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

Також, відповідач заявив суду
клопотання (а.с. 48) про відстрочку
виконання рішення на шість місяців. В
обґрунтування зазначеного клопотання
відповідач посилається на важкий
фінансовий стан та збитковість
підприємства, що дотація (субвенція)
від держави за 2012 рік на різницю в
тарифах згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 15.10.2013 року № 968
ще не надійшла.

Позивач проти відстрочки виконання
рішення заперечує.

При вирішенні даного клопотання судом
береться до уваги наступне.

Відповідач є підприємством
комунальної форми власності і газ, що
постачається за укладеним між
сторонами договором (п. 1.2. Договору)
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами.

Згідно балансу (а.с. 46) підприємство
знаходиться у важкому фінансовому
стані та несе збитки від реалізації
послуг по теплопостачанню.

Протоколом № 57 від 05.01.2013 року
засідання територіальної комісії з
погашення заборгованості підприємств
паливно-енергетичного комплексу
Полтавської області узгоджено обсяг
заборгованості КП "Теплоенерго" м.
Кременчука для проведення розрахунків
у різниці в тарифах на теплову енергію
для населення, яка утворилась за
грудень 2012 року відповідно до
постанови КМУ від 15.10.2013 року № 968 у сумі
3 177 315 грн. (а.с. 44-45). Проте станом на
момент розгляду справи в суді
субвенція з державного бюджету на
погашення заборгованості з різниці в
тарифах відповідачем не отримана.

Суд приймає, також, до уваги, ступінь
виконання боржником зобов'язань за
договором від 05.07.2012 року № 12/402-БО-24, а
саме той факт, що незважаючи на
збиткову діяльність відповідач
забезпечив оплату у розмірі 4 147 242, 51
грн. від загальної суми поставленого
газу - 7 746 294,84 грн., що сторонами не
заперечується.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
негайне виконання рішення на суму 4 007
816,98 грн. може привести до зупинки
діяльності підприємства, яке
забезпечує життєво необхідними
послугами населення та соціальну сферу
у місті, тому враховуючи скрутний
фінансовий стан відповідача, у
відповідності до п.6 ст. 83 ГПК України
приймає рішення з відстрочкою його
виконання на 6 місяців - до 20.08.2014 року.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83 (п. 6 ч. 1), 85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Теплоенерго", вул. Чапаєва, б.68, м.
Кременчук, 39617, на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6 : 3
599 052 грн. 33 коп. -основний борг; 297 793 грн.
14 коп. -пеня; 110 971 грн. 51 коп. - 3 % річних
від простроченої суми; 73080 грн. 00 коп.
-судового збору з відстрочкою
виконання по 20.08.2014 року.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

Суддя
Пушко І.І.