ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" лютого 2014 р.Справа № 916/3251/13

Господарський суд Одеської області
у складі:

судді Брагіної Я.В.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

за участю представників:

від позивача: Швидкий О.О. згідно
довіреності від 30.12.2013р. за №11, Ченкова
Н.Я. згідно довіреності від 30.12.2013р. за
№3;

від відповідача: Єгоров О.О. згідно
довіреності від 01.12.2013р.; Шиповалов І.М.,
доручення від 23.12.13., Чугунников І.В.,
директор, паспорт, довідка ЄДРПОУ.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго" (м. Одеса);

до відповідача: Комунального
підприємства теплових мереж
"Южтеплокомуненерго" (м. Южне, Одеська
обл.);

про стягнення 472383,37грн.

Спір розглядався у більш тривалий
строк за клопотанням сторони
відповідно до ст.69 ГПК України.

У засіданні суду оголошувалась
перерва, а саме: з 05.02.2014р. по 10.02.2014р. на
підставі ст.77 ГПК України.

25.11.2013р. Публічне акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Комунального
підприємства теплових мереж
"Южтеплокомуненерго" про стягнення
472383,37грн. за спожиту активну та
реактивну електроенергію.

Ухвалою суду від 26 листопада 2013р. за
зазначеним позовом порушено
провадження у справі № 916/3151/13.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали позов з підстав
зазначених в позовній заяві.
Пояснювали, що між сторонами був
укладений договір про постачання
електричної енергії, згідно якого
позивач зобов'язувався постачати
електроенергію відповідачу, а
відповідач оплатити вартість спожитої
електричної енергії. Додатком №10 до
договору сторони погодили перелік
об'єктів, на які постачається
електрична енергія та розрахунковий
коефіцієнт трансформаторів струму,
який використовується для виконання
нарахування за спожиту електроенергію.
Згідно додатку № 10 до договору для
об'єктів споживача "ЦТП №21 В-1"
(лічильник №01359941) та "ЦТП №21 В-2"
(лічильник №01423735) встановлено було
розрахунковий коефіцієнт
трансформації струму "30". Але
відповідач при наданні актів про
обсяги спожитої електричної енергії
зазначав коефіцієнт "1" замість "30"
протягом періоду із листопада 2008 року
по липень 2013 рік, що привело до неповної
оплати спожитої електричної енергії, і
у зв'язку з чим утворився борг
відповідача перед позивачем в сумі
472383,37грн.

Представники відповідача у судовому
засіданні заперечували проти позову.
Пояснювали, що на вимогу представника
позивача у актах про обсяги
використаної електричної енергії
зазначали коефіцієнт "1", а не "30" після
проведення програмування лічильників
електроенергії в березні 2008 році.
Позивач виставляв рахунки на оплату
спожитої електричної енергії
відповідачу протягом 5 років і повинен
був нараховувати з коефіцієнтом "30" за
умовами договору. Тому вини
відповідача немає у виникненні боргу.
При цьому, відповідач у 2007 році
здійснив заміну всього обладнання у
зв'язку з чим зменшилось використання
електричної енергії. Оскільки пройшов
тривалий час, то позивач не може внести
зміни в тарифи, бо формування тарифів
здійснюється з врахуванням понесених
витрат.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2007р. між Відкритим
акціонерним товариством
"Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" (постачальник, позивач)
та Комунальним підприємством теплових
мереж "Южтеплокомуненерго" (споживач,
відповідач) було укладено договір про
постачання електричної енергії №Кю1267.

Предметом договору є зобов'язання
постачальника електричної енергії
продати електричну енергію споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, величини якої
по площадках вимірювання та точках
продажу визначені додатком "Графік
зняття показів засобів обліку
електричної енергії", а споживача
оплачувати постачальнику вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснення інших платежів
згідно з умовами цього договору. Точка
продажу електричної енергії - межа
балансової належності, на якій
відбувається перехід права власності
на електричну енергію визначена
додатком "Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін" між постачальником та
споживачем або інша межа обумовлена
окремим додатком до договору (розділ 1
договору).

Відповідно до п.п. 2.2., 2.2.1., 2.2.2. договору
постачальник зобов'язується
виконувати умови цього договору.
Постачати споживачу електроенергію, як
різновид товару:

- в обсягах, визначених відповідно до
розділу 5, та з врахуванням умов розділу
6 цього Договору (Додаток "Обсяги
постачання електричної енергії
споживачу");

- забезпечити отримання споживачем
електричної енергії на рівні
дозволеної потужності для кожної з
площадок вимірювання, погодженої
сторонами в додатку "Графік зняття
показів засобів обліку електричної
енергії".

Із змісту п.п. 2.3., 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 2.3.4.
договору, вбачається, що споживач
зобов'язується виконувати умови цього
договору. Дотримуватися режиму
споживання електричної енергії згідно
з умовами розділу 5 цього договору та
режиму роботи електроустановки.
Оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії згідно з умовами
додатків "Порядок розрахунків" та
"Графік зняття показів обліку
електричної енергії". Здійснювати
оплату за послуги з компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії між електромережею
постачальника та електроустановками
споживача з додатком "Порядок
розрахунків за перетікання реактивної
електроенергії".

Згідно п. 4.2.1 договору за внесення
платежів, передбачених п.п. 2.3.3., 2.3.4.
договору, з порушенням термінів,
визначених додатком „порядок
розрахунків", споживач сплачує
постачальнику електричної енергії
пеню у розмірі 0,5%, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла на той період, за кожен день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати.

Відповідно до п.4.2.2. договору за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, визначених згідно із
вимогами розділу 5 цього договору,
споживач сплачує постачальнику
двократну вартість різниці фактично
спожитої та договірної величин. При
цьому плата за перевищення договірної
величини потужності стягується із
споживачів з приєднаною потужністю 150
кВт і більше та середньомісячним (за
підсумками минулого року) обсягом
фактичного споживання електроенергії
50000 кВт год і більше.

За умовами пункту 9.1 договору, додатки
до цього договору: Додаток №1 "Обсяги
постачання електричної енергії
споживачу"; Додаток №2 "Графік зняття
показів засобів обліку"; Додаток №3
"Розрахунок втрат електроенергії в
мережах споживача"; Додаток №5 "Порядок
розрахунків"; Додаток №7 "Акт
розмежування балансової належності
електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін"; Додаток №9
"Порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії"; Додаток №10
"Перелік об'єктів споживача"; Додаток
№11 "Дані про відпуск електроенергії
субспоживача"; Додаток №13 "Порядок
визначення фактичного навантаження
споживача" та однолінійна схема
електропостачання споживача є
невід'ємними частинами договору.

Цей договір набирає чинності з дня його
підписання і укладається на строк до
31.12.2007р. Договір вважається щорічно
продовженим, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або перегляд його
умов. Договір може бути розірвано і в
іншій термін за ініціативою будь-якої
із сторін у порядку, визначеному
законодавством України.

Оскільки ні одна із сторін не заявляла
про припинення договору, то договір №
Кю -1267 від 15.03.07. є чинним і на час
розгляду справи.

Згідно умов п.1 Додатку №5 до договору,
розрахунковим періодом для визначення
обсягу спожитої електричної енергії
приймається місяць з 25 числа
попереднього місяця до такого числа
розрахункового місяця (а.с.98, т.1).

За приписами п.4 Додатку №5 до договору,
обсяг фактично спожитої за
розрахунковий період електричної
енергії, з урахуванням розрахункової
величини втрат на ділянці мережі від
місця встановлення засобів обліку до
межі балансової належності
електромереж, визначається за "Актом
про обсяги спожитої електроенергії" за
показами розрахункових засобів обліку,
знятих відповідно до графіка зняття
показів. Акт про обсяги переданої
субспоживачу електричної енергії
узгоджується з основним споживачем.

З врахуванням п.1 Додатку №2, покази
засобів обліку, відповідно до Додатку
"Перелік об'єктів споживача",
фіксуються 25 числа кожного місяця о 12
годині.

Споживач зобов'язаний самостійно
здійснити зняття показів
розрахункових засобів обліку, оформити
"Акт про обсяги спожитої електричної
енергії" у двох примірниках, по одному
для кожної із сторін, і в перший день
наступного розрахункового періоду
надати нарочно постачальнику (а.с.62, т.1).

Додатком №10 до договору визначено
перелік об'єктів споживача, їх адреси,
тарифна група, а також розрахунковий
коефіцієнт трансформаторів струму, що
використовується для виконання
нарахування за спожиту електроенергію
з оформленням відповідних
розрахункових документів та
встановлено для об'єктів споживача "ЦТП
№21 В-1"(лічильник №01359941) та "ЦТП №21 В-2"
(лічильник №01423735) розрахунковий
коефіцієнт трансформації струму "30"
(а.с.108, т.1), який підписано
уповноваженим представником
відповідача.

Позивач відпускав електричну енергію
відповідачу відповідно до договору
протягом періоду із листопада 2008 року
по липень 2013 року, а останній оформляв
акти про обсяги спожитої
електроенергії, в яких зазначав обсяги
спожитої електричної енергії та
зазначав коефіцієнт "1", замість "30",
передбаченого Додатком №10 до договору
для об'єктів споживача "ЦТП №21
В-1"(лічильник №01359941) та "ЦТП №21 В-2"
(лічильник №01423735), що підтверджується
актами про обсяги спожитої електричної
енергії, які складалися щомісячно та
знаходяться в матеріалах справи
(а.с.169-199, т.1, а.с.1-180, т.2, а.с.1-46, т.3) і не
заперечується представниками
відповідача.

На підставі зазначених актів позивач
виставляв відповідачу рахунки на
оплату спожитої електроенергії, які
відповідач оплачував у повному обсязі,
що теж не заперечується представниками
позивача.

Але, оскільки нарахування вартості
електроенергії проводилось з
врахуванням неправильних
розрахункових коефіцієнтів
трансформаторів струму "1" замість "30",
передбаченого Додатком №10 до договору,
то вартість спожитої електричної
енергії відповідачем за період із
листопада 2008 року по липень 2013 року на
об'єктах споживача "ЦТП №21
В-1"(лічильник №01359941) та "ЦТП №21
В-2"(лічильник №01423735) не була нарахована
позивачем і не сплачена відповідачем у
повному обсязі протягом періоду із
листопада 2008 року по липень 2013 рік в
сумі 472383,37грн., із яких 462995,25грн. за
активну електроенергію і 9388,12грн. за
реактивну електроенергію (розрахунок
на аркуші справи 11-15, т.1).

05.11.13. позивач надіслав відповідачу
претензію за вихідним №21/2938 від 05.11.12.
(а.с.19-20, т.1), яку відповідач отримав
12.11.13., про що свідчить поштове
повідомлення про вручення (а.с.22, т.1),
але залишив без відповіді і без
задоволення.

Відповідно до частини 1,2 ст.11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини. Правочин, різновидом
якого є договори - це волевиявлення
осіб, безпосередньо спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав і обов'язків. При цьому,
ст.12 ЦК України передбачає, що особа
здійснює свої цивільні права вільно на
власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

З врахуванням вимог ст.275 ГК України,
відповідно до договору
енергопостачання, енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України
якщо у зобов'язання встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, у
вигляді відшкодування збитків та
матеріальної шкоди.

Як суд зазначив вище, позивач відпустив
відповідачу електроенергію, за яку
останній не розрахувався в повному
обсязі відповідно до умов договору та
додатків до договору.

Таким чином, борг відповідача
Комунального підприємства теплових
мереж "Южтеплокомуненерго" перед
позивачем становить 462995,25грн. - за
спожиту активну електроенергію та 9388,12
грн. за реактивну електроенергію,
всього в сумі 472383,37грн., й тому суд
задовольняє позов у повному обсязі.

За приписами ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач позовні вимоги не
спростував ні за предметом, ні за
підставами, доказів сплати
недоврахованої використаної
електричної енергії не надав суду.

Суд не приймає доводи відповідача,
оскільки вони спростовуються
договором №Кю-1267 від 15.03.07., Додатком до
договору №10, який підписаний
уповноваженою особою відповідача,
актами про обсяги використаної
електричної енергії.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про
задоволення позову в повному обсязі,
оскільки вимоги підтверджуються
належними доказами, наявними в
матеріалах справи, заявлені відповідно
до вимог чинного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК
України витрати по сплаті судового
збору суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Комунального
підприємства теплових мереж
"Южтеплокомуненерго" (65481, Одеська
область, м. Южне, вул. Старомиколаївське
шосе, буд. 8, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" (65031, м. Одеса, вул.
Миколи Боровського, буд. 28 Б, ):

- 462995,25грн. - основної заборгованості за
активну енергію,

- 9388,12грн. - борг за реактивну енергію,

- 9447,67 грн. - витрат, пов'язаних із
сплатою судового збору.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 17
лютого 2014р.

Суддя
Брагіна Я.В.