ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р.Справа № 915/2324/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Мирошниченко М.А., Головея В.М.

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Вольвак О.М. - за
дорученням

від Миколаївської міської ради: не
з'явився

від Миколаївської загальноосвітньої
школи № 9: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Вищого навчального
закладу "Відкритий міжнародний
університет розвитку людини "Україна"

на ухвалу господарського суду
Миколаївської області

від 26 грудня 2013 року

у справі № 915/2324/13

за позовом Вищого навчального закладу
"Відкритий міжнародний університет
розвитку людини "Україна"

до відповідачів:

- Миколаївської міської ради

- Миколаївської загальноосвітньої
школи І-ІІІ ступеню № 9 Миколаївської
міської ради Миколаївської області

про визнання права користування
приміщеннями

В С Т
А Н О В И Л А:

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 26.12.2013 р.
(суддя Бездоля Д.О.) позовна заява
Вищого навчального закладу "Відкритий
міжнародний університет розвитку
людини "Україна" (далі позивач,
Університет) до Миколаївської міської
ради (далі Рада) та Миколаївської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеню
№ 9 Миколаївської міської ради
Миколаївської області (далі
відповідач, Школа), про визнання права
користування приміщеннями повернута
заявникові без розгляду на підставі п. 3
ст. 63, ст. 86 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога
стосовно Школи та не надано доказів, що
підтверджують викладені у позові
обставини.

В апеляційній скарзі
Університет просить вищеназвану
ухвалу суду скасувати та направити
справу до суду першої інстанції,
посилаючись на те, що вимоги викладені
в позовній заяві ним обґрунтовані, як
відносно Ради, так і відносно Школи,
оскільки саме остання є стороною
спірного договору, визнання недійсним
якого вплине саме на її права та
обов'язки. Крім того, до позовної заяви
ним надані відповідні належні і
допустимі докази, що підтверджують
обґрунтованість позову. В судовому
засіданні представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримав.

Відзив на апеляційну скаргу не
надходив.

Про день, час і місце розгляду
справи Рада та Школа були своєчасно та
належним чином повідомлені, що
вбачається з повідомлення про вручення
поштового відправлення та довідки про
результат пошуку поштового
відправлення, але не скористались
своїм правом на участь в розгляді
справи апеляційним судом.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
представника скаржника, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
оскаржуваної ухвали, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
обґрунтована і підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи 24.12.2013 р. Університет звернувся
до місцевого господарського суду з
позовом до Ради та Школи про визнання
права користування не житловими
приміщеннями, загальною площею 2776,60 кв.
м., розташованими за адресою: м.
Миколаїв, вул. 2-га Військова, 22, строком
до 01.12.2016 року.

Повертаючи позовну заяву без
розгляду на підставі п. 3 ст. 63 ГПК
України, місцевий суд виходив з того, що
у позовній заяві не викладені
обставини справи, на яких ґрунтується
вимога відносно Школи, зокрема,
обставин оспорення чи не визнання
останньою спірного права та не
зазначено доказів, які б
підтверджували ці обставини.

Однак, з такими висновками суду
першої інстанції колегія суддів
погодитися не може з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
зокрема, якщо у позовній заяві не
вказано обставин, на яких ґрунтується
позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно до п. 5 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити виклад
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Як вбачається з тексту позовної
заяви Університету та доданих до неї
документів позивачем чітко викладений
зміст позовних вимог, обставини на яких
ґрунтуються вимоги щодо визнання
права користування приміщеннями
строком до 01.12.2026 р., а саме: не житловими
приміщеннями, загальною площею 2776,60 кв.
м., розташованими за адресою: м.
Миколаїв, вул. 2-га Військова, 22, які є
предметом договору оренди № 105 від
01.12.2001 р. та додаткових угод до нього від
01.04.2007 р., від 01.10.2008 р., від 01.01.2010 р., від
11.01.2011 р. та від 01.12.2011 р., укладених між
позивачем та Школою та скріплених
печатками Управління фінансів,
Управління освіти та Управління
комунальної власності Миколаївської
міської ради, невиконання умов якого і
є підставою для звернення з таким
позовом.

Крім того, матеріали справи
свідчать про те, що однією із сторін
спірного договору є безпосередньо -
Школа, а тому посилання суду першої
інстанції на те, що у позовній заяві не
вказано обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги стосовно Школи та не
надано доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини є
помилковими та передчасними, так як до
позовної заяви Університетом надано:
копія договору оренди № 105 від 01.12.2001 р.
та додаткових угод до нього від 01.04.2007
р., від 01.10.2008 р., від 01.01.2010 р., від 11.01.2011 р.
та від 01.12.2011 р., копія витягу з
протоколу засідання Ради № 82, лист
Ради, звернення позивача та відповіді
Управління освіти Миколаївської
міської ради тощо.

Також, відповідно до вимог ст. 38
ГПК України якщо подані сторонами
докази є недостатніми, господарський
суд зобов'язаний витребувати від
підприємств та організацій незалежно
від їх участі у справі документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, а також з метою забезпечення
правильного і своєчасного вирішення
господарського спору суд першої
інстанції на етапі порушення
провадження у справі може вчиняти дії
по підготовці справи до розгляду,
передбачені статтею 65 ГПК України.

Що стосується висновків
місцевого суду щодо відсутності
доказів, які б підтверджували позовні
вимоги, то вирішення цих питань є
оцінкою обставин справи та
допустимості доказів, а тому ці питання
можуть бути вирішені лише при розгляді
справи по-суті.

При викладених обставинах
колегія суддів вважає, що при
пред'явленні позову до місцевого суду
позивачем були виконані всі вимоги, які
ставляться до позовної заяви,
передбачені ст. 54 ГПК України, а тому
позовна заява Університету цілком
відповідає вимога закону, внаслідок
чого підстави для її повернення без
розгляду, відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК
України, - відсутні, у зв'язку з чим
оскаржена ухвала підлягає скасуванню,
а справа передачі на розгляд місцевого
господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 106
ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Вищого
навчального закладу "Відкритий
міжнародний університет розвитку
людини "Україна" - задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 26.12.2013 року у
справі № 915/2324/13 - скасувати, а справу
передати на розгляд названого
місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 21.02.2014 року.

Головуючий суддя:
Шевченко В.В.

Судді:
Мирошниченко
М.А.

Головей В.М.