ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17.02.2014р.
Справа № 20/87

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В., розглянувши
матеріали скарги Дочірньої компанії
«Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» на дії (бездіяльність)
посадових осіб Гірницького відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції у справі за позовом Дочірньої
компанії «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» до Комунального підприємства
«Макіївтепломережа» про стягнення
заборгованості, -

За участю представників сторін:

від стягувача - Мацегоріна А.О. за
довір.;

від боржника - Савенкова О.В. за довір.;

відВДВС - Єналієвої Е.Ю.. за довір.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 16.11.2011
року по справі № 20/87 позовні Дочірньої
компанії «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» до Комунального підприємства
«Макіївтепломережа» про стягнення
пені у розмірі 931475,22 грн., інфляційних -
1438869,53 грн. за грудень 2008р. - жовтень 2009р.
3% річних за період з 11.12.2008 р. по 21.1.2009р. у
сумі 249045,27 грн. задоволено повністю та у
відповідності до ст.116 Господарського
процесуального кодексу України був
виданий наказ.

06 серпня 2013 року до господарського суду
Донецької області надійшла скарга від
Дочірньої компанії «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» на дії
(бездіяльність) посадових осіб
Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції. 07 жовтня
2013 року господарським судом Донецької
області винесено ухвалу, якою
відмовлено в її задоволенні.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 05.11.2013р. ухвалу
господарського суду Донецької області
від 07.10.2013р. - залишено без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.
Постановою Вищого господарського суду
України від 16.01.2014р. касаційну скаргу
Дочірньої компанії «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» на дії
(бездіяльність) посадових осіб
Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції
задоволено частково, ухвалу
господарського суду Донецької області
від 07.10.2013р. та постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
05.11.2013р. - скасовано справу направлено
на новий розгляд до господарського
суду Донецької області.

Після проведення автоматичного
розподілу скарга на дії (бездіяльність)
посадових осіб Гірницького відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції у справі № 20/87 передана на
розгляд судді Зекунова Е.В.

У судовому засіданні представник
позивача (скаржника) надав пояснення
аналогічні викладеним у скарзі. Просив
визнати неправомірними дії
Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції, які
полягають у винесенні постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 06.07.2013 ВП № 30476380 з примусового
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 29.11.11 у справі №
20/87; визнати незаконною постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 06.07.2013 ВП № 30476380 з примусового
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 29.11.11 № 20/87;
зобов'язати державного виконавця
Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції відновити
виконавче провадження та вжити всі
заходи для фактичного повного
виконання рішення суду.

Представник ВДВС у судовому засіданні
проти задоволення скарги заперечував,
вважає, що спірна постанова винесена
ВДВС на підставі, в межах повноважень
та у спосіб визначений Конституцією та
Законами України.

Представник боржника у судовому
засіданні проти задоволення скарги
заперечував, вважає, що ВДВС правомірно
виніс спірну постанову, обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин справи.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.12.2011р. постановою державного
виконавця Гірницького відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження ВП № 30476380 з примусового
виконання судового наказу по справі №
20/87.

Протоколом від 12.12.11 засідання Комісії
з питань списання заборгованості КП
"Макіївтепломережа" прийнято рішення
про затвердження суми заборгованості
за природний газ, що підлягає списанню
згідно Закону України № 3319-VІ від 12.05.11
"Про деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" та постанови Кабінету
Міністрів України від 08.08.11 № 894 "Про
затвердження Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію" у загальному
розмірі 11806214,70 грн. У склад цієї суми
увійшла також заборгованість за
договором № 06/07-1356-БО- 8 у розмірі 1219915,18
грн., з яких пеня - 22047,39 грн., 3% річних -
161029,80 грн. та інфляційні - 1036837,99 грн.

На виконання зазначених вимог пункту 8
Порядку КП "Макіївтепломережа", своїм
листом вих. № 06-15448 від 16.12.11, надіслав на
адресу позивача інформацію про суми
списаної заборгованості. Жодних
заперечень з боку ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" у відповідь
надіслано не було. Заявою від 26.06.12 №
08-5082 КП "Макіївтепломережа" просило
припинити виконавче провадження на
суму списаної заборгованості.

06.07.2013р. державним виконавцем прийнято
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП № 30476380 у зв'язку з
повним фактичним виконанням, зазначену
постанову направлено сторонам
виконавчого провадження супровідним
листом від 08.07.2013 №16221.

Не погодившись з рішенням прийнятим
ВДВС, стягувач звернувся до суду із
зазначеною скаргою.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі списання згідно із ЗУ
"Про деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало виконанню
на підставі виконавчого документу.

Згідно до статті 598 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом. Згідно зі статтею 605 ЦК
України, зобов'язання, зокрема,
припиняється внаслідок звільнення
(прощення боргу) кредитором боржника
від його обов'язків.

У відповідності до п.п. 2.1 і 2.2 ст. 2
Закону України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" № 3319-VI від
12.05.11, підлягає списанню заборгованість
(у тому числі встановлена судовими
рішеннями) з пені, штрафних та
фінансових санкцій (3% річних та індекс
інфляції), які нараховані
підприємствам на заборгованість за
природний газ, спожитий ними у період з
01.01.97 по 01.01.11, і не сплачена станом на
дату набрання чинності цим Законом
(04.06.11).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.08.11 № 894 затверджено Порядок
списання заборгованості за природний
газ та електричну енергію. Даний
порядок визначає механізм списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію, зокрема зі сплати
пені, штрафних та фінансових санкцій,
що нараховані на заборгованість за
природний газ, відповідно до Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію".

Пунктом 6 Порядку передбачено, що для
списання заборгованості кожен учасник
процедури списання утворює комісію з
питань списання заборгованості, до
складу якої обов'язково входить
керівник такого учасника, як голова
комісії, та головний бухгалтер і яка
визначає обсяг заборгованості, що
підлягає списанню, у розрізі
контрагентів. Списання заборгованості
проводиться на підставі протоколів
зазначеної комісії, затверджених її
головою. Датою списання заборгованості
є дата затвердження протоколу.

Відповідно до пункту 7 постанови
Кабінету Міністрів України №894 від
08.08.11 „Про затвердження Порядку
списання заборгованості за природний
газ та електричну енергію"
заборгованість зі сплати пені,
штрафних та фінансових санкцій (3%
річних та індекс інфляції), які
нараховані учасникам процедури
списання на заборгованість за
природний газ, спожитий газ, спожитий
ними у період з 1.01.97 по 1.01.11, щодо
стягнення яких розпочата процедура
судового врегулювання спору і відсутнє
судове рішення, яке набрало законної
сили, визначається у відповідних
договорах, що укладаються між
учасниками процедури списання
відповідно до Цивільного та
Господарського кодексів України.

Таким чином, пунктом 7 вищевказаної
постанови встановлено не порядок
списання заборгованості, а спосіб
визначення розміру заборгованості зі
сплати пені, штрафних та фінансових
санкцій на підставі договорів про
поставку природного газу. Доводи
скаржника про обов'язковість укладення
договору про списання заборгованості у
зв'язку з прямою вказівкою закону, є
неспроможними оскільки законом такої
вказівки не передбачено, а встановлено
лише визначення заборгованості у
відповідних договорах, що укладаються
між учасниками процедури списання
відповідно до Цивільного та
Господарського кодексів України (таким
договором є договір на поставку газу).

З огляду на вищевикладене суд вважає,
що штрафні санкції є списані та
виконавче провадження в цій частині
підлягає закінченню.

Разом з тим, судом встановлено, що
на час винесення спірної постанови
сума у розмірі 25618,00 грн. була
перерахована боржником на рахунок
ВДВС, проте стягувачу не була
перерахована.

Так, платіжними дорученнями № 1266 від
26.06.2013, № 1188 від 18.06.2013, № 1845 від 17.06.2013
грошові кошти у розмірі 25618,00 грн.
перераховані боржником не стягувачу, а
Гірницькому відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції.

Порядок видачі коштів стягувачам з
депозитного рахунку органу Державної
виконавчої служби визначений главою 12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.12
№512/5. Відповідно до п.12.18 цієї
Інструкції, при перерахуванні коштів,
які належать стягувачу - юридичній
особі, списання коштів з відповідних
рахунків органу ДВС здійснюється на
підстав платіжних доручень. За таких
обставин, доказами фактичного
перерахування сум, які надійшли від
боржника на депозитний рахунок ДВС,
стягувачу є відповідні платіжні
доручення такого органу з відміткою
банку про їх виконання.

Станом на 06.07.2013 такі доручення були
відсутні, отже ВДВС передчасно виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП № 30476380. Саме ця
обставина стала підставою для
прийняття Вищим господарським судом
України рішення від 16 січня 2014 року,
яким ухвалу господарського суду
Донецької області від 07.10.13 та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 05.11.13 у справі
№20/87 було скасовано а справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Донецької області.

Досліджуючи обставини справи під час
нового розгляду судом встановлено, що
залишок боргу у сумі 25618 грн., який у
червні 2013 року (п/д №№ 1266, 1188, 1845)
надійшов на депозитний рахунок ВДВС
був перерахований стягувачу
наступними платежами:

- платіжне доручення за №391 від 19.06.2013р.
на суму 4000 грн. було надіслано ВДВС до
відділення Державного казначейства у
м.Макіївка, та оплачено стягувачу
31.07.2013р.;

- платіжне доручення за №397 від 21.06.2013р.
на суму 11618 грн. було надіслано ВДВС до
відділення Державного казначейства у
м.Макіївка, та оплачено стягувачу
31.07.2013р.;

- платіжне доручення за №412 від 01.07.2013р.
на суму 10000 грн. було надіслано ВДВС до
відділення Державного казначейства у
м.Макіївка, та оплачено стягувачу
31.07.2013р.

Таким чином, станом на 31.07.2013р.
залишок суми боргу у розмірі 25618,00 грн.
перерахований ВДВС на рахунок
стягувача у повному обсязі.

З урахуванням вищевикладеного суд
дійшов висновку, що ВДВС виніс 06.07.2013
постанову про закінчення виконавчого
провадження ВП № 30476380 з примусового
виконання наказу господарського суду
Донецької області від 29.11.11 у справі №
20/87 передчасно, без урахування усіх
обставин справи, оскільки повністю
сума боргу була погашена лише 31.07.2013р.
Проте суд відмовляє позивачу у
задоволенні скарги щодо визнання
неправомірними дії ВДВС щодо винесення
спірної постанови, визнання її
незаконною та зобов'язання ВДВС
відновити виконавче провадження ВП №
30476380 та вжити всі заходи для фактичного
повного виконання рішення суду,
оскільки станом на час розгляду скарги
17.02.2014р. такі правові підстави вже
відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

Статтею 129 Конституції України до
основних засад судочинства віднесено
змагальність сторін.

За змістом статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

ВДВС надав суду докази, якими він
обґрунтовує свої заперечення і вони є
належними. Усупереч вказаним нормам,
позивач не надав господарському суду
доказів, які спростовують заперечення
відповідача та обґрунтовують вимоги
його скарги.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи ті обставини що станом на
31.07.2013р. заборгованість відповідача
перед позивачем у виконавчому
провадженні ВП № 30476380 була погашена в
повному обсязі, що підтверджується
матеріалами виконавчого провадження
та матеріалами справи, суд відмовляє у
задоволенні скарги ДК «Газ України» в
повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Дочірньої
компанії «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» на дії (бездіяльність)
посадових осіб Гірницького відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції у справі за позовом Дочірньої
компанії «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» до Комунального підприємства
«Макіївтепломережа» про стягнення
заборгованості - відмовити повністю.

Ухвала господарського суду Донецької
області може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов