ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.02.2014
Справа № 908/493/14

м. Запоріжжя

Суддя Соловйов В.М., розглянувши
матеріали

за позовом: Селянського (фермерського)
господарства "Карпенко М.І." (70024,
Запорізька область, Вільнянський
район, с. Максимівка, вул. Феленка, 24)

до відповідача: Державного
підприємства "Підприємство
Дружелюбівського виправного центру
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Запорізькій області № 1" (70053,
Запорізька область, Вільнянський
район, с.
Дружелюбівка, вул. Олімпійська, 2)

про стягнення заборгованості в сумі 269
394, 27 грн.

ВСТАНОВИВ:

СФГ "Карпенко М.І." звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом до відповідача ДП
"Підприємство Дружелюбівського
виправного центру управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у
Запорізькій області № 1" про стягнення
з відповідача на користь позивача
заборгованості за договором на
виконання сільськогосподарських робіт
від 30.04.2011р. № 2/1, договором на виконання
сільськогосподарських робіт від
15.06.2011р. № 5, договором про надання
послуг від 30.06.2011р. № 9, договором на
виконання сільськогосподарських робіт
від 27.06.2011р. № б/н, договором на
виконання сільськогосподарських робіт
від 15.09.2011р. № б/н, договором на
виконання сільськогосподарських робіт
від 15.09.2011р. № б/н, договором
купівлі-продажу від 01.10.2011р. № 3/2610 в
сумі 269 394, 27 грн.

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 18.02.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду позовну заяву
передано на розгляд судді Соловйову
В.М.

Заява підлягає поверненню в зв'язку з
наступним.

Згідно ст. 61 ГПК України, питання про
прийняття позовної заяви вирішується
суддею, якому вона була передана у
порядку, встановленому частиною
третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України,
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом.

Частинами 1, 2 ст. 4-3 ГПК України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК
України позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Позовна заява повинна містити:

найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи - платника податків за
його наявності;

У відповідності до ч. 1 ст. 56 ГПК України,
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують:

відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів;

сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Як зазначено в ч. 1 ст. 58 ГПК України, в
одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

Відповідно до п. 2, 4 - 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо:

у позовній заяві не вказано повного
найменування сторін, їх поштових адрес;

не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі;

порушено правила поєднання вимог або
об'єднано в одній позовній заяві кілька
вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору;

не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Позивачем при зверненні до суду з
позовною заявою від 17.02.2014р. доданий
опис вкладення до цінного листа, зі
змісту якого вбачається, що на адресу
відповідача позивачем було
відправлено лише копію позовної заяву
(без додатків).

Так, в графі "Найменування предметів" в
описі вкладення до цінного листа, який
направлений на адресу ДП "Підприємство
Дружелюбівського виправного центру
управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань у
Запорізькій області № 1", зазначено:

"1. Позовна заява; кількість предметів -
1; оголошена цінність - 1 грн.

Загальний підсумок предметів і
оголошеної цінності 1 предмет на 1 грн.".

В той же час, у позовній заяві від
17.02.2014р., що надійшла до господарського
суду, додано інші додатки, а саме:

1. Копія договору № 2/1 від 30.04.2011р.

2. Копія договору № 5 від 15.06.2011р.

3. Копія договору № 9 від 30.06.2011р.

4. Копія договору б/н від 15.09.2011р.

5. Копія договору № 3/2610 від 01.10.2011р.

6. Копія накладної № 3/2610 від 26.10.2011р.

7. Копії актів здачі-приймання робіт
(послуг).

8. Копії рахунків.

9. Копія доказів часткової сплати
вартості товару відповідачем.

10. Копія акту звіряння розрахунків.

11. Копія претензії № 01/П/48 від 07.11.2013р. з
доказами вручення.

12. Докази відправлення позовної заяви
відповідачу.

13. Докази сплати судового збору.

14. Копія доручення представника.

Причому суд звертає увагу позивача на
те, що застереження з приводу
можливості не надсилання на адресу
сторони документів, які у сторони є, в
новій редакції ст. 56 ГПК України
відсутнє.

Тобто, за приписами закону, при поданні
позову прокурор чи позивач
зобов'язаний надіслати сторонам та
суду разом з копією позовної заяви
однакові (тотожні) документи, що і
повинно бути відображено у відповідних
описах вкладення.

Таким чином, позивачем не надано
доказів надсилання на адресу ДП
"Підприємство Дружелюбівського
виправного центру управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у
Запорізькій області № 1" доданих до
позовної заяви від 17.02.2014р. документів,
що є безумовним порушенням приписів
ст. 56 ГПК України.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначає Закон України
від 08.07.2011р. N 3674 VI "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті
4 Закону України "Про судовий збір"
визначено, що ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах:

за подання до господарського суду:

1) позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат;

2) позовної заяви немайнового характеру
- 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Позовна заява СФГ "Карпенко М.І." подана
до суду 18.02.2014р.

Статтею 8 Закону України від 16.01.2014р. №
719-VIІІ "Про Державний бюджет України на
2014 рік" установлено на 2014 рік
мінімальну заробітну плату:

у місячному розмірі: з 1 січня - 1218
гривень, з 1 липня - 1250 гривень, з 1
жовтня - 1301 гривня.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.

Позивачем у якості доказу сплати
судового збору надано оригінал
платіжного доручення від 05.02.2014р. № 98 на
суму 1 827, 00 грн.

В той же час позивач при зверненні до
суду з позовом та виходячи з заявленої
ним ціни позову мав би сплатити судовий
збір в розмірі 5 387, 89 грн.

Тобто позивачем не надані належні
докази сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до Роз'яснень,
викладених у п. 3.6 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", позивач має право
об'єднати в одній позовній заяві кілька
вимог, пов'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами
(зокрема, про стягнення неповернутого
кредиту, відсотків за користування
кредитом і неустойки; про визнання
недійсним акта і про відшкодування
заподіяної у зв'язку з його виданням
шкоди; про стягнення вартості
недостачі товару, одержаного за
кількома транспортними документами і
оформленої одним актом приймання або
коли такий товар сплачено за одним
розрахунковим документом; про
спонукання до виконання зобов'язань за
господарським договором і про
застосування заходів майнової
відповідальності за його невиконання
тощо). Право об'єднати кілька
однорідних позовних заяв або справ, у
яких беруть участь ті ж самі сторони,
надане також судді. При цьому останній
вправі вирішувати питання про
об'єднання лише тих заяв (справ), які
перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні
заяви, які, пов'язані з однорідними
позовними вимогами і водночас подані
одним і тим же позивачем до одного й
того самого відповідача (чи
відповідачів) або хоча й різними
позивачами, але до одного й того ж
відповідача. Однорідними ж позовними
вимогами є такі, що виникають з одних і
тих самих або з аналогічних підстав і
водночас пов'язані між собою одним і
тим самим способом захисту прав і
законних інтересів.

Якщо позивач порушив правила
об'єднання вимог або об'єднання цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору, суддя має
право повернути позовну заяву (стаття 58
та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).
Наприклад, господарський суд повинен
повернути позовну заяву без розгляду,
якщо: позов поданий одночасно до
залізниці та вантажовідправника
(вантажоодержувача), і в цій позовній
заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються
на комерційному акті, з вимогами, які
обґрунтовані іншими документами;
об'єднано вимоги про стягнення сум
боргу, який виник з різних договорів
або інших правочинів, і т. п.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
від 17.02.2014р., позивачем об'єднано вимоги
про стягнення з відповідача 269 394, 27
грн. боргу за 7 (сьома) різними
договорами, а саме:

за договором на виконання
сільськогосподарських робіт від
30.04.2011р. № 2/1;

за договором на виконання
сільськогосподарських робіт від
15.06.2011р. № 5;

за договором про надання послуг від
30.06.2011р. № 9;

за договором на виконання
сільськогосподарських робіт від
27.06.2011р. № б/н;

за договором на виконання
сільськогосподарських робіт від
15.09.2011р. № б/н;

за договором на виконання
сільськогосподарських робіт від
15.09.2011р. № б/н;

за договором купівлі-продажу від
01.10.2011р. № 3/2610.

Вказані договори укладалися між
сторонами в різні періоди та мають
різний предмет, умови та докази їх
виконання.

Для вирішення спору по суті необхідно
окремо по кожному з договорів
досліджувати його умови, докази його
виконання чи неналежного виконання,
надавати оцінку правовідносинам
позивача з відповідачем по кожному
договору окремо, встановлювати факти
невиконання (неналежного виконання)
відповідачем своїх зобов'язань за
договором тощо.

Отже, позовні вимоги, заявлені до
відповідача в даній позовній заяві,
витікають з різних підстав (договорів
оренди, що укладені в різні періоди,
мають різний предмет, умови, строки
настання виконання зобов'язань), не
зв'язані доказами, оскільки за кожним
договором окремо виставлялися рахунки,
акти тощо.

Таким чином, суд вважає, що об'єднання
позивачем таких вимог та сумісний їх
розгляд перешкоджатиме з'ясуванню прав
і взаємовідносин сторін та суттєво
утруднить вирішення спору.

Крім того суд звертає увагу СФГ
"Карпенко М.І." на те, що позовна заява
від 17.02.2014р. не містить
ідентифікаційних кодів позивача та
відповідача, вказано лише їх поштові
адреси.

Відсутність ідентифікаційних кодів
позивача та відповідача не дозволяє
повною мірою ідентифікувати цих осіб,
що розцінюється господарським судом як
не зазначення позивачем повного
найменування сторін.

Як зазначено в абзацах 1, 9 пункту 3.5
постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р.
N 18, недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

І лише в тому випадку, якщо передбачені
у п. 2, 3, 4, 5 і 6 ч. 1 ст. 63 ГПК підстави
повернення позовної заяви виявлено
господарським судом після прийняття
позовної заяви до розгляду, справа
підлягає розглядові по суті.

На підставі викладеного позовна заява
СФГ "Карпенко М.І." підлягає поверненню
без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України
від 08.07.2011р. N 3674-VI "Про судовий збір", за
повторно подані позови, що раніше були
залишені без розгляду, судовий збір
сплачується на загальних підставах. У
разі якщо сума судового збору
підлягала поверненню у зв'язку із
залишенням позову без розгляду, але не
була повернута, до повторно поданого
позову додається первісний документ
про сплату судового збору.

Оскільки цією ухвалою судовий збір не
повертається, суд роз'яснює позивачу,
що при повторному зверненні до суду СФГ
"Карпенко М.І." має право використати
платіжне доручення від 05.02.2014р. № 98 на
суму 1 827, 00 грн. в якості одного з
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірі (п.3 ч. 1
ст. 57 ГПК України).

У разі відсутності необхідності
повторного звернення до суду, позивач
має право повернути судовий збір,
сплачений за платіжним дорученням від
05.02.2014р. № 98 на суму 1 827, 00 грн.,
звернувшись з відповідною заявою до
суду. При цьому, надання до заяви
оригіналів платіжних документів є
обов'язковим.

Керуючись ст. 50-51, п. 2, 3 ч. 1 ст. 57, п. 2, 4-6 ч.
1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, Законом
України "Про судовий збір" суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Селянського
(фермерського) господарства "Карпенко
М.І." від 17.02.2014р. до
відповідача Державного підприємства
"Підприємство Дружелюбівського
виправного центру управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у
Запорізькій області № 1" про стягнення
з відповідача на користь позивача
заборгованості за договором на
виконання сільськогосподарських робіт
від 30.04.2011р. № 2/1, договором на
виконання сільськогосподарських робіт
від 15.06.2011р. № 5, договором про надання
послуг від 30.06.2011р. № 9, договором на
виконання сільськогосподарських робіт
від 27.06.2011р. № б/н, договором на
виконання сільськогосподарських робіт
від 15.09.2011р. № б/н, договором на
виконання сільськогосподарських робіт
від 15.09.2011р. № б/н, договором
купівлі-продажу від 01.10.2011р. № 3/2610 в
сумі 269 394, 27 грн. та додані до неї
матеріали на 28 аркушах (в тому числі
оригінал платіжного доручення від
05.02.2014р. № 98 на суму 1 827, 00 грн.) повернути
без розгляду.

Суддя
Соловйов В.М.