Господарський суд
Чернігівської області
Справа № 927/27/14.
За позовом заступника Чернігівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері, м. Чернігів,
держави в особі Державного
підприємства « 171 Чернігівський
ремонтний завод», м. Чернігів, вул.
До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кім-транс», м.
Про стягнення 11 543,09 грн.
Суддя Федоренко Ю.В.
Від позивача: Доля С.М., дов. від 19.06.13.
Від відповідача: не з'явився.
Заявлено позов в інтересах держави в
особі Державного підприємства « 171
Чернігівський ремонтний завод» (надалі
- Позивач) про стягнення з відповідача 10
698,33 грн. боргу, 640,58 грн. пені та 204,18 грн. -
Позовні вимоги обгрунтовані
порушенням відповідачем умов договору
на стоянку автомобіля.
Після порушення провадження у справі
прокурором подано погоджену з
позивачем заяву про зменшення позовних
вимог у якій ставиться питання про
стягнення з відповідача 7 898,33 грн.
боргу, 740,66 грн. пені та 247,41 грн.
процентів річних. Заяву орбгрунтовано
частковою оплатою боргу відповідачем.
Оскільки сттею 22 ГПК УКраїни позивачу
надано право до прийняття рішення по
суті спору зменшити розмір позовнимх
вимог, вказана заява не порушує права
та охоронювані законом інтереси
сторін, а тому приймається судом до
розгляду. Спір вирішується з
урахуванням вказаної заяви.
ВІдповідач відзив на позов не наддав, в
судове засідання представника не
направив. Про час та місце розгляду
справи відповідача провідомлено
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомлення про
вручення поштового відправлення за
Неявка відповідача у судове засідання
та не надання ним відзиву по напов не
перешкоджає вирішенню спору по суті.
Рішення приймається за наявними у
справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК
УКраїни.

Дослідивши матеріали справи та
вислухаявши пояснення представника
позовача суд встановив таке.

Згідно з положеннями ст. 121 Конституції
України на прокуратуру покладено
функції представництва інтересів
громадянина або держави у випадках,
визначених законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
прокуратуру" при виявленні порушень
закону прокурор або його заступник у
межах своєї компетенції мають право
звертатися до суду із заявою про захист
прав і законних інтересів громадян,
держави, а також підприємств та інших
юридичних осіб.

Статтею 36-1 даного Закону визначено
підстави представництва прокурором
інтересів держави, а саме: наявність
порушень або загрози порушень
економічних, політичних та інших
державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб, що
вчиняються у відносинах між ними або з
державою.

У відповідності до ст. 2 ГПК України
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, у чому полягає порушення
інтересів держави, та обгрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 8 квітня 1999 року у
справі № 1-1/99 державні інтереси
закріплюються як нормами Конституції
України, так і нормами інших правових
актів. Інтереси держави відрізняються
від інтересів інших учасників
суспільних відносин. В основі перших
завжди є потреба у здійсненні
загальнодержавних (політичних,
економічних, соціальних та інших) дій,
програм, спрямованих на захист
суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

Як зазначено у пп.1, 2, 15 статуту позивача
Державне підприємство « 171
Чернігівський ремонтний завод» є
державним комерційним підприємством.

Регулювання, контроль та координація
діяльності підприємства здійснюється
Дердавним концерном «Укроборонпром»
як уповноваженим суб'єктом
господарювання з управління об'єктами
державної власності в
оборонно-промисловому комплексі.

Майно підприємства є державною
власністю і закріплене за ним на праві
господарського відання. Здійснюючи
права господарського відання
підприємство володіє, користується та
розпоряджається зазначеним майном.

Враховуючи, що "інтереси держави" є
оціночним поняттям у кожному
конкретному випадку,прокурор з
посиланням на законодавство, належним
чином обгрунтував у позовній заяві
необхідність захисту інтересів
держави та правильно визначив орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, а позовну заяву
позивач підтримав.

Як вбачається із матеріалів справи,
13.11.12 між позивачем та відповідачем
було укладено договір №89/2012 на стоянку
автомобіля за умовами якого позивач
надає місце для стоянка автомобілів з
напівпричепами, перелік яких наведено
у п.1.1 договору.

У договорі сторони погодили, що він
набирає чинності після його підписання
і діє з 13.11.12 по 31.12.13.

Як встановлено у пп.3.1, 3.2 договору разом
за місяць вартість послуг складає 1100
грн.

Відповідач виконує оплату послуг на
розрахунковий рахунок або в касу
позивача згідно виставлених рахунків,
які виставляються до 1 числа наступного
місяця на наступний місяць.

Оплата здійснюється не пізніше 5 днів з
моменту отримання рахунків.

За період дії договору позивачем
виставлено рахунки з листопада 2012 р. по
грудень 2013 р.(а.с.33-46). Вказані рахунки
були направлені відповідачу листом від
30.01.14.

Також представниками сторін підписані
акти здачі примання робіт (послуг) за
договором за липень, серпень, вересень,
листопад та грудень 2013 р.

Відповідачем розрахунок проведено
частково.

Представниками сторін підписано акт
звірки взаємних розрахунків станом на
31.12.13 за яким сума боргу складає 10 698,37
грн.

Позивачем направлялась на адресу
відповідача претензія від 05.09.13 про
оплату боргу (а.с.19-20).

Після порушення провадження у справі
прокурором подано погоджену з
позивачем заяву про зменшення позовних
вимог у якій зазначено про часткову
сплату відповідачем 4 000 грн. 31.01.14.

Відтак, в зв'язку зі зменшенням суми
позовних вимог на 4 000 грн., сума боргу
складає 6 698,37 грн. (10698,37-4000).

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу
України та ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Доказів про оплату 6 698,37 грн. відповідач
не надав, а тому позов у цій частині є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В решті вимог про стягнення 1199,96 грн.
боргу необхідно відмовити за
необґрунтованістю.

Відповідальність за несвоєчасну
оплату за надані послуги сторонами
встановлено п.4.2 договору у вигляді
пені.

Позивачем розраховано пеню в сумі 750,66
грн. та 3% річних в сумі 247,41 грн. за
період з 01.11.12 по 25.01.14 (а.с.64).

За умовами п.3.2 договору оплата
відповідачем здійснюється не пізніше 5
днів з моменту отримання рахунку.

Рахунки відповідачу були направлені
лише листом від 30.01.14, що
підтверджуєтться описом вкладення у
цінний лист на а.с.55.

Відтак підстави для стягнення пені та
процентів річних за розрахований
позивачем період відсутні і у цій
частині позову необхідно відмовити.

Ухвалою суду було витребувано у
позивача докази про направлення
відповідачу рахунків.

Надані позивачем докази на а.с.48-54 судом
до уваги в якості таких доказів не
приймаються, оскільки фіскальні чеки
від 26.12.13 та 15.01.14 не підтверджують
направлення саме рахунків, як і витяг
із книги відправлення кореспонденції в
якій відсутній підпис представника
відповідача про отримання.

На підставі викладеного позов
задовольняється частково з
покладенням судових витрат на
відповідача з вини якого виник спір.

Керуючись ст.49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково і
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кім-транс», м.
Чернігів, пр-кт Миру,45/90, 2 а, код 33336249, на
користь Державного підприємства « 171
Чернігівський ремонтний завод», м.
Чернігів, вул. Кошового, 1, код 07978157, 6 698,37
грн. боргу.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову про стягнення 1199,96 грн.
боргу, 750,66 грн. пені та 247,41 грн.
процентів річних відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кім-транс», м.
Чернігів, пр-кт Миру,45/90, 2 а, код 33336249 в
доход державного бюджету (р/р 3002 в
ГУ ДКСУ у Чернігівській області,
отримувач - УК у м. Чернігові/м.
Чернігів/22030001, МФО 853592, )
1827,00грн. судового збору.

Суддя
Ю.В. Федоренко