ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року
Справа № 904/8443/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.-
доповідача

суддів: Виноградник О.М., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання:
Гаврилові О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Іщенко Ю.С., довіреність
б/н від 04.02.14;

від відповідача: Євтигнеєв А.О.,
довіреність №19 від 08.01.14.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.12.2013
року у справі №904/8443/13

за позовом міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до комунального підприємства "Бюро
обліку майнових прав та діяльності з
нерухомістю" Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

про зобов'язання укласти договір про
постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30.12.2013
року у справі №904/8443/13 (суддя Юзіков С.Г.)
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що на баланс
відповідача на підставі рішення
Дніпропетровської міської ради №52/52
від 02.12.2009 року передано ряд об'єктів
нерухомого майна, у зв'язку з чим
позивач, як виконавець
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді комунальної власності
територіальної громади м.
Дніпропетровська, звернувся до
комунального підприємства із
повідомленням про необхідність
укласти договір про постачання
теплової енергії від 27.02.2013 року на
передані об'єкти. Оскільки в визначений
термін відповідач не надав відповідь,
позивач вважає, що було порушено його
право на отримання коштів за надані
послуги з теплопостачання.

Суд зазначив, що порушення умов ч. 1 ст.
24, ч. 3 ст. 25 Закону України «Про
теплопостачання», п. 22 Типового
договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року №630 позивачем не надано
доказів: перебування на балансі
відповідача нежитлових приміщень щодо
яких необхідно укласти договір про
постачання теплової енергії; доказів
наявності точки розподілу в якій
здійснюється передача послуги з
опалення приміщень відповідача;
доказів підключення приміщень
відповідача до внутрішньої будинкової
системи опалення; доказів права
власності (балансоутримання) позивача
внутрішньобудинкової системи у
будинках, в яких знаходяться нежитлові
приміщення відповідача.

Суд вважав, що вимоги МКП
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» щодо зобов'язання відповідача
укласти договір про постачання
теплової енергії від 27.02.2013 року, з
посиланням на зміст п.11.5 Договору в
частині застосування договору до
відносин сторін, що виникли з 30.12.2011
року, тобто минулий період, суперечить
ч. 3 ст. 631 ЦК України, оскільки
відповідач не надавав згоди на
застосовування до відносин між ним та
позивачем такого строку.

Крім того, в матеріалах справи
міститься рішення виконкому
Дніпропетровської міської ради № 629
від 25.12.2013 року про передачу нежитлових
приміщень з балансу відповідача на
баланс комунального підприємства
"Благоустрій" Дніпропетровської
міської ради, що унеможливлює
укладання на майбутнє договору про
постачання теплової енергії, оскільки
у майбутньому відповідач не може бути
її споживачем.

Не погодившись з рішенням
господарського суду, до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду звернувся позивач
із апеляційною скаргою, в якій
посилається на те, що:

- відповідач маючи на своєму балансі
приміщення, є споживачем теплової
енергії, яка поставляється
підприємством позивача та відповідно
до вимог ст. 24 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
відповідач зобов'язаний укласти
договір з позивачем;

- при розгляді справи судом не було
вжито заходів по встановленню факту
неприєднання/відключення приміщень до
теплових мереж позивача, не було
зобов'язано провести комісійне
обстеження приміщень;

- не витребувано доказів з метою
встановлення власника
(балансоутримувача)
внутрішньобудинкової системи, однак
згідно договору №050705В від 01.01.2012 року
та №050699В від 01.10.2012 року про
використання внутрішньобудинкових
систем з гарячого водопостачання та
централізованого опалення,
балансоутримувачем будинку №34 по вул.
Будьонного, м. Дніпропетровськ та
будинків №4, 4Г, ж/м Червоний камінь, м.
Дніпропетровськ є КЖЕП №22, 25;

- посилання суду на те, що відповідач не
надав згоди на застосування до
відносин сторін положень ч. 3 ст. 631 ЦК
України, на думку позивача є
необґрунтованим, оскільки поширення
умов договору на правовідносини
сторін, які виникли до його укладання, є
свідченням юридично значимим і таким,
що викликають юридичні наслідки дій,
передбачених законодавством;

- безпідставним є посилання суду на
рішення виконкому Дніпропетровської
міської ради № 629 від 25.12.2013 року про
передачу нежитлових приміщень з
балансу відповідача на баланс
комунального підприємства
"Благоустрій" Дніпропетровської
міської ради, оскільки в матеріалах
справи відсутній акт приймання -
передачі внутрішнього приміщення, що
не відповідає вимогам положення наказу
Міністерства статистики України №352
від 29.12.1995 року «Про затвердження
типових форм первинного обліку».

Позивач просить скасувати оскаржуване
рішення і прийняти нове, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

13.02.2014 року від відповідача надійшов
відзив на апеляцій скаргу, в якому
представник зазначає, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними та
необґрунтованими, а рішення
господарського суду прийнято у
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у справі.

13.02.2014 року в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та просив рішення
господарського суду у справі
скасувати, позовні вимоги
задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення вимог апеляційної
скарги та просив оскаржуване рішення
залишити без змін.

Вислухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи сторін і давши їм
правову оцінку, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.12.2013
року у справі №904/8443/13 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Дніпропетровської міської
ради №26/15 від 14.09.2011 року "Про
визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у житловому
фонді комунальної власності
територіальної громади м.
Дніпропетровська" (а.с.11) визначено
виконавцем житлово-комунальних послуг
у житловому фонді комунальної
власності територіальної громади м.
Дніпропетровська з централізованого
опалення та гарячого водопостачання -
МКП «Дніпропетровські міські теплові
мережі» (далі-Рішення).

Пунктом 3 Рішення передбачений
обов'язок позивача підготувати та
укласти договори на надання
відповідних послуг згідно з чинним
законодавством, укласти договори з КП
«Міські комунальні платежі»
Дніпропетровської міської ради на
абонентське обслуговування.

Пункт 4 Рішення передбачає обов'язок
позивача розробити та затвердити форму
договору стосовно утримання
внутрішньобудинкових систем
централізованого опалення, постачання
гарячої або холодної води та
водовідведення.

На виконання вище наведених обов'язків,
позивач звернувся до відповідача із
повідомленням про необхідність
укласти договір про постачання
теплової енергії (а.с.36-39). Відповідач не
підписав направлений йому договір та
не звертався із протоколом
розбіжностей.

Таким чином, позивач вважає, що
відповідач порушує положення ст. 24
Закону України «Про теплопостачання»,
ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п.п. 4, 40
Правил користування тепловою
енергією».

З матеріалів справи вбачається, що з
30.12.2011 року по 25.12.2013 року (два роки)
відповідач був балансоутримувачем
нежитлових приміщень (а.с.31-35):

- загальною площею 19,3 мІ., яке
знаходиться у цоколі 9-ти поверхового
житлового будинку № 4 по ж/м Червоний
Камінь;

- загальною площею 84,4 мІ., яке
знаходиться у цоколі 9-ти поверхового
житлового будинку № 4 по ж/м Червоний
Камінь;

- загальною площею 12,5 мІ., яке
знаходиться на 1 поверсі 9-ти
поверхового житлового будинку № 4 по
ж/м Червоний Камінь;

- загальною площею 129,8 мІ., яке
знаходиться на 1 поверсі 9-ти
поверхового житлового будинку № 4-Г по
ж/м Червоний Камінь (блок 12);

- загальною площею 78,7 мІ., яке
знаходиться на 1 поверсі 2-х поверхового
житлового будинку № 34 по вул.
Будьонного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
теплопостачання» теплова енергія -
товарна продукція, що виробляється на
об'єктах сфери теплопостачання для
опалення, підігріву питної води, інших
господарських і технологічних потреб
споживачів, призначена для
купівлі-продажу; мережа продажу
теплової енергії - сукупність точок
теплової енергії, обладнаних вузлом
обліку, на основі показів якого
проводяться розрахунки за спожиту
теплову енергію, або точка розподілу,
визначена в договорі у разі
відсутності такого вузла.

Частиною 3 ст. 25 Закону України "Про
теплопостачання" передбачено, що
теплопостачальні організації, які
здійснюють діяльність із постачання
теплової енергії з використанням
власних теплових мереж, зобов'язані
забезпечити рівноправний доступ до цих
мереж усіх суб'єктів господарської
діяльності відповідно до укладених
договорів.

Відповідно до п. 22 Типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005р. № 630,
точками розподілу, в яких здійснюється
передача послуг від виконавця
споживачеві, у багатоквартирному
будинку послуги з централізованого
опалення, є відгалуження від стояків у
межах квартири.

Ухвалою суду від 06.02.2014 року (а.с.126)
зобов'язано сторін надати докази факту
підключення схем внутрішньобудинкової
системи опалення, наявності точок
приєднання до системи опалення
приміщень відповідача, відгалуження
від стояків в межах квартири
(нежитлових приміщень). Позивач не
надав жодних доказів в підтвердження
покладеного на нього обов'язку законом,
як і належних доказів технічної
можливості відповідача отримати
послуги з теплопостачання, а також
наразі докази їх фактичного отримання
протягом двох років. Факт тільки
знаходження приміщення на балансі
відповідача не є достатньою умовою для
укладання договору, оскільки слід
доказати факт надання послуг.

Щодо застосування положень ст. 631 ЦК
України, то апеляційний господарський
суд погоджується із тим, що відповідач
не надав згоди на визнання відносин, що
виникли до укладання договору від
27.02.2013 року, а саме з 30.12.2011 року (п. 11.5
Договору), а законодавством України не
передбачено можливості укласти такий
договір за минулий період без згоди
сторін.

Господарський суд Дніпропетровської
області не вірно вказав про помилкове
зазначення тарифу на теплову енергію
для потреб бюджетних установ становить
721, 14 грн. за 1 Гкал, без ПДВ (постанова
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг № 12 від 30.09.2011
року), оскільки тариф у договорі
вказаний з ПДВ, але ця обставина може
бути підставою для скасування судового
рішення, яке є правильним по суті.

Щодо посилання позивача про
відсутність акту приймання - передачі
внутрішнього приміщення відповідача,
як вимагає положення наказу
Міністерства статистики України №352
від 29.12.1995 року «Про затвердження
типових форм первинного обліку» - у
відповідності до рішення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради №629 від 25.12.2013 року «Про передачу
нежитлових приміщень з балансу на
баланс об'єктів комунальної власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська» (а.с.61-64), приміщення
відповідача передані на баланс КП
«Благоустрій» Дніпропетровської
міської ради, і це є належним доказом
здійснення передачі третій особі
нежитлових приміщень відповідача, який
уже не є їх балансоутримувачем.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» термін житлово-комунальні
послуги вживається в такому значенні:
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил. Отже,
житлово-комунальні послуги - це є
господарська діяльність, яка
спрямована на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд.

Предметом діяльності позивача є,
зокрема, виробництво теплової енергії
та розподілення теплової енергії для
обігріву житла, для побутових потреб
населення, підприємств, установ,
організацій та збут теплової енергії.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про
теплопостачання" споживач теплової
енергії зокрема має право на
приєднання до теплової мережі
відповідно до нормативно-правових
актів.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України
"Про теплопостачання" теплопостачальні
організації, які здійснюють діяльність
із постачання теплової енергії з
використанням власних теплових мереж,
зобов'язані забезпечити рівноправний
доступ до цих мереж усіх суб'єктів
господарської діяльності відповідно
до укладених договорів.

Судова колегія Дніпропетровського
апеляційного господарського суду не
вбачає підстав для скасування
законного рішення господарського суду
Дніпропетровської області, оскільки
суд першої інстанції повно та всебічно
встановив фактичні обставини справи,
дав їм належну юридичну оцінку, вірно
застосував норми матеріального і
процесуального права.

Згідно постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року №6 «Про судове рішення» - рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального та
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.12.2013
року у справі №904/8443/13 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.12.2013
року у справі №904/8443/13 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст складений 14.02.2014 року.

Головуючий суддя
Л.М. Білецька

Суддя
О.М. Виноградник

Суддя
І.В. Тищик