донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

26.02.2014 р.
справа №905/7868/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Колядко
Т.М.суддівЛомовцевої Н.В. , Скакуна О.А.
за участю представників сторін: від
позивача:не з"явився, від
відповідача:Манько М.О. - за
довіреністю, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргуПублічного
акціонерного товариства "Донецький
металопрокатний завод", м.Донецьк на
рішення господарського суду Донецької
області від16.01.2014 року по
справі№905/7868/13 (ОСОБА_5) за
позовомДержавного підприємства
"Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
"Енергосталь", м.ХарківдоПублічного
акціонерного товариства "Донецький
металопрокатний завод",
м.Донецькпростягнення 104117,81 грн. В С Т А
Н О В И В:

Господарський суд Донецької області
(суддя Овсяннікова О.В.) рішенням від
16.01.2014р. частково задовольнив позовні
вимоги Державного підприємства
«Український науково-технічний центр
металургійної промисловості
«Енергосталь», м.Харків (далі - ДП
«УкрНТЦМП «Енергосталь») та стягнув з
Публічного акціонерного товариства
«Донецький металопрокатний завод»,
м.Донецьк (далі - ПАТ «ДМПЗ») борг в сумі
100000,00грн., 3% річних в сумі 3506,36грн.,
інфляційні витрати в сумі 600грн. та
судовий збір в сумі 2082,12грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим
рішенням, відповідач звернувся до суду
з апеляційною скаргою, в якій рішення
господарського суду Донецької області
від 16.01.2014р. по справі №905/7868/13 просить
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, а також неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

Зокрема, заявник апеляційної
скарги вважає, що судом першої
інстанції не враховано ч.1, 2 ст.31 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності». На думку відповідача,
розробку проекту за Договором №3005 від
10.09.2008р. не можна вважати виконаною
через не завершення експертизи проекту
з метою усуненням позивачем недоліків
та недоробок.

Також, на думку апелянта, при
винесенні рішення судом не враховано
норми ч.3 ст.853 ЦК України, яка регулює
дії замовника, який виявив недоліки
після прийняття роботи.

Крім того, заявник заперечує
проти нарахування інфляційних витрат
за період з 09.08.2012р. по 10.10.2013р. включно,
посилаючись на те, що за вказаний
період сукупний індекс інфляції
становить 0,99%.

Представник позивача у судове
засідання 26.02.2014р. не з'явився, через
канцелярію суду надав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить суд
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, рішення - без змін.

Представник відповідача у судове
засідання 26.02.2014р. з'явився, підтримав
доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

ДП «УкрНТЦМП «Енергосталь»
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до ПАТ
«ДМПЗ» про стягнення 104117,81грн., з яких:
основний борг у сумі 100000,00грн., 3% річних
у сумі 3517,81грн. та інфляційні витрати в
сумі 600грн., посилаючись на порушення
відповідачем умов договору № 30005 від
10.09.2008р. про створення
науково-технічної продукції щодо
повної та своєчасної оплати виконаних
робіт.

Як вбачається з матеріалів
справи, 10.09.2008р. між ДП «УкрНТЦМП
«Енергосталь» (Виконавець) та ПАТ
«ДМПЗ» (Замовник) укладений договір №
30005 про створення науково-технічної
продукції (далі - Договір), за умовами
якого Замовник доручає та
зобов'язується сплатити, а Виконавець
приймає на себе виконання робіт: ПАТ
«Донецький металопрокатний завод».
Реконструкція нагрівальної печі.
Проект та робоча документація в т.ч.
розробка конструкторської
документації нестандартизованого
обладнання» (п.1.1 в редакції Додаткової
угоди №4 від 19.03.2012р.).

Договір був підписаний з протоколом
розбіжностей, які врегульовані
сторонами.

У п.п. 2.2, 2.3 Договору сторони
передбачили вартість робіт та порядок
розрахунків.

Замовник до початку проектування
перераховує Виконавцю аванс у розмірі
20 % договірної ціни, що становить 273222,48
грн., у тому числі, ПДВ 20% - 45537,08грн.

Кінцевий розрахунок здійснюється
впродовж 10 днів після оформлення акта
здачі - прийомки сторонами.

Згідно з п. 3.2 Договору документом про
виконання науково - технічної
продукції є акти здачі - прийомки, які
надсилаються одночасно з виконаною
науково - технічною продукцією.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що у
випадку несвоєчасного виконання
обов'язків за чинним договором,
Виконавець сплачує Замовнику штраф у
розмірі подвійної податкової ставки
НБУ від суми виконаних робіт по
договору.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач взяті
зобов'язання за договором виконав у
повному обсязі, про що свідчать акти
здачі - прийомки робіт № 1 від 04.01.2010 р.
на суму 605872,80 грн., № 2 від 03.08.2010 р. на
суму 64671,60 грн., № 3 від 24.01.2012 р. на суму
122595,00 грн., № 4 від 21.03.2012 р. на суму
275720,00 грн., № 5 від 16.03.2012 р. на суму 68285,40
грн., № 6 від 15.05.2012 р. на суму 232445,40 грн.,
№ 7 від 25.07.2012 р. на суму 323210,00 грн. та
№ 8 від 25.07.2012 р. на суму 311245,40 грн. (а.с.
33-38, 128).

Вказані акти підписані відповідачем
без зауважень, у зв'язку з чим виконані
роботи вважаються прийнятими.

Вартість виконаних робіт становить
2004045,60 грн.

Відповідачем було здійснено часткову
оплату виконаних робіт за Договором на
загальну суму 1904045,60грн., що
підтверджується банківськими
виписками (а.с.47-66).

Отже, відповідач свої
зобов'язання за договором в частині
проведення остаточного розрахунку за
прийняту науково-технічну продукцію не
виконав, у зв'язку з чим заборгованість
останнього склала 100000,00грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України та ст.. 193
Господарського кодексу України
зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 100000,00грн.,
оскільки останній не надав суду
доказів щодо погашення цієї суми.

Позивач також просив суд стягнути
з відповідача інфляційні витрати в
сумі 600 грн. та 3% річних в сумі 3517,81грн.

Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ст. 625 Цивільного
кодексу України).

У листі Верховного Суду України
від 03.04.1997 р. № 62-97р "Рекомендації
відносно порядку застосування
індексів інфляції при розгляді судових
справ" зазначено, що розрахунок суми
боргу з урахуванням індексу інфляції
проводиться шляхом помноження суми
боргу на момент її виникнення на
сукупний індекс інфляції за період
прострочення виплати заборгованості,
тобто в розрахунок мають включатися й
періоди часу, в які індекс інфляції
становив менше одиниці (тобто мала
місце дефляція).

Така ж правова позиція викладена в п.3.2
Постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р.
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань».

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку, останнім заявлено до
стягнення інфляційні витрати в сумі
600грн. лише за окремі місяці, в яких
індекс інфляції перевищував одиницю.

Згідно повідомлень Державного
комітету статистики України у період з
серпня 2012р. по жовтень 2013р. сукупний
індекс інфляції складав 99,59%, тому
підстави для задоволення вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
інфляційних витрат відсутні.

Тому рішення місцевого суду в частині
стягнення 600грн. інфляційних витрат
підлягає скасуванню.

Перевіривши розрахунок суду першої
інстанції щодо стягнення з відповідача
3% річних, апеляційний суд погоджується
з його висновком про стягнення з
відповідача 3506,36грн.

Доводи заявника апеляційної скарги про
те, що ним після прийняття роботи
виявлені недоліки в ній не
підтверджуються матеріалами справи.

Відповідачем акт про недоліки
виконаної роботи та вимога щодо
усунення недоліків не надані суду,
посилання на них в позові відстунє.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішенні суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що рішення господарського
суду Донецької області від 16.01.2014р. по
справі №905/7868/13 підлягає частковому
скасуванню, а апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
«Донецький металопрокатний завод» -
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, - Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Донецький
металопрокатний завод», м. Донецьк
задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Донецької області від 16.01.2014р. по справі
№905/7868/13 скасувати частково.

Другий абзац резолютивної частини
рішення господарського суду Донецької
області від 16.01.2014р. по справі № 905/7868/13
викласти у наступній редакції:

«Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Донецький
металопрокатний завод» (83009, м. Донецьк,
вул. Новоросійська, буд. 13, ) на користь Державного
підприємства «Український науково -
технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» (61166, м.
Харків, пр. Леніна, буд. 9, ) 100000,00 грн. основного боргу, 3506,36
грн. 3% річних та 6 грн. судового збору.»

Стягнути з Державного
підприємства «Український науково -
технічний центр металургійної
промисловості «Енергосталь» (61166, м.
Харків, пр. Леніна, буд. 9, ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Донецький
металопрокатний завод» (83009, м. Донецьк,
вул. Новоросійська, буд. 13, ) витрати по сплаті судового збору
за подання апеляційної скарги в сумі
1035,06 грн.

Суду першої інстанції видати
відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: Н.В. Ломовцева

О.А. Скакун

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5
г/с Донецької обл.