КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2014 р. Справа№ 910/13073/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання
Климович М.І.

за участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві

на рішення Господарського суду міста
Києва від 08.10.2013 року

у справі № 910/13073/13 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до відповідача: Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві

про визнання недійсною постанови

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2, звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
недійсною постанови № 07/13 від 15.01.2013
року про накладення на ФОП ОСОБА_2
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності в розмірі
103230,00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 08.10.2013 року у справі № 910/13073/13
(суддя Цюкало Ю.В.) зазначені позовні
вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві звернулась до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, відповідно до
якої просить скасувати рішення та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р. у
складі колегії суддів: головуючий
суддя - Гончаров С.А., судді - Авдеєв П.В.,
Куксов В.В., апеляційна скарга прийнята
до розгляду, порушено апеляційне
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 13.02.2014 року.

У зв'язку з перебуванням у відпустці
судді Авдеєва П.В., розпорядженням
секретаря судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
13.02.2014 року, для розгляду справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя: Гончаров С.А.; судді
Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
оскаржуване рішення є необґрунтованим
та таким, що прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
висновки суду не відповідають
дійсності. Зокрема, за твердженнями
апелянта, судом не було взято до уваги,
що правові та організаційні основи
містобудівної діяльності встановлено
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності», відповідно
до ч. 8 ст. 39 якого експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію,
забороняється. Так, як стверджує
відповідач, дії позивача, яка є
власником приміщень, становлять
суспільну загрозу життю та здоров'ю
людей, підвищену небезпеку для
довкілля, оскільки немає даних про те,
чи мають реконструйовані нежитлові
приміщення необхідну міцність,
стійкість та експлуатаційну
надійність. Щодо акту перевірки, на
підставі якого прийнято спірну
постанову, апелянт зазначає, що акт в
цілому узгоджується з вимогами чинного
законодавства і прийнятий відповідно
до обставин, що склалися, тобто, є
вірним по суті.

Представники сторін до судового
засідання, що відбулось 13.02.2014 року, не
з'явився, хоча сторони були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце судового засідання.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що
неявка представників сторін не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги за наявними у справі
матеріалами, та, за таких обставин,
розгляд справи за відсутності сторін є
можливим.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, присутніх в судовому
засіданні, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджується наступне.

12.10.2010 року між ОСОБА_2 (покупець) та
ОСОБА_3 (продавцем) було укладено
договір купівлі-продажу нежитлових
підвальних приміщень з №1 ПО №5 (групи
приміщень №1104) (в літ. А), загальною
площею 95,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

01.07.2011 між Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 (орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Фармлінк"
(орендар) було укладено договір оренди
нежитлових приміщень №01/07/11.

Укладеною між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Фармлінк"
(орендар) додатковою угодою №1 від
31.10.2012 року до вказаного договору
оренди, сторонами було припинено дію
договору оренди з 01.11.2012, останній день
було визначено 31.10.2012 року.

Орендовані приміщення були передані
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фармлінк" та
прийняті Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 за актом прийому-передачі від
31.10.2012 року.

10.12.2012 головним державним інспектором
Інспекційного відділу №1 Лисаком С.Ф.
на підставі звернення гр. ОСОБА_5 від
30.07.2012 №7/26-С-3007/14 було проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, держаних стандартів і правил ФОП
ОСОБА_2 та ТОВ "Фармлінк" на об'єкті
будівництва: підвальні приміщення
житлового будинку, АДРЕСА_1. За
наслідками вказаної перевірки було
складено Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
від 02.01.2013 року (надалі - акт перевірки).

Як вбачається із зазначеного акту, під
час перевірки з виїздом на місце 07.12.2012
о 11-50 встановлено, що на АДРЕСА_1 в
підвальних приміщеннях житлового
будинку розташовані та експлуатуються
офісні приміщення. Під час перевірки
будівельні роботи не виконувались,
будівельники відсутні, будівельної
техніки немає. На підставі наданих, гр.
ОСОБА_6 - який діє за довіреністю,
документів - копії Технічного паспорту
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
на нежитлові приміщення (підвал літ.
«А»") прим. 104 по АДРЕСА_1, наданого під
час перевірки на місці договору оренди
нежитлових приміщень № 01/07/11 від 01
липня 2011року, та враховуючи пояснення
гр. ОСОБА_6, встановлено, що
вищезазначені підвальні приміщення
самовільно реконструйовані з
добудовою приміщення вхідної групи на
прибудинковій території
вищезазначеного житлового будинку без
документів дозвільного характеру, які
б давали право на виконання
будівельних робіт та проектної
документації, чим порушено ч.1 ст.34 та ч.1
ст.31 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Зазначені
приміщення експлуатуються ТОВ
«Фармлінк» у якості офісних приміщень,
чим порушено ч.8 ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Під час перевірки
встановлено експлуатацію ТОВ
«Фармлінк» окремих інших підвальних
приміщень вищезазначеного будинку,
документи на право власності або
оренди яких ТОВ «Фармлінк» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки не надавались.

10.12.2012 Заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнко І.О. та головним
державним інспектором Інспекційного
відділу №1 Лисаком С.Ф. було винесено
припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Наведений припис видано фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 про те, що за
адресою: АДРЕСА_1, нежитлові приміщення,
прим. 104, (підвал літ. "А") розташовані
самовільно реконструйовані підвальні
приміщення з добудовою приміщення
вхідної групи на прибудинковій
території житлового будинку, без
документів дозвільного характеру, які
б давали право на виконання
будівельних робіт та проектної
документації, та експлуатуються у
якості офісних приміщень без прийняття
в експлуатацію у встановленому
законодавством порядку. Зазначеним
приписом було заборонено експлуатацію
нежитлових підвальних приміщень.

Припис містить у собі відмітку про те,
що його примірник надіслано поштою К-133.

02.01.2013 року головним державним
інспектором Інспекційного відділу №1
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Лисаком С.Ф. було складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Як вбачається з наведеного протоколу,
його складено про те, що за
результатами позапланової перевірки
на АДРЕСА_1, підвальні нежитлові
приміщення житлового будинку - підвал
літ. «А», прим. 104, було встановлено
порушення: експлуатація об'єкта ІІІ
категорії складності - самовільно
реконструйованих нежитлових
підвальних приміщень - підвал літ. «А»,
прим. 104 по АДРЕСА_1, без документів
дозвільного характеру, чим порушено ч. 8
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
відповідальність за що передбачена п. 6
ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Протокол містить у собі відмітку про
те, що його примірник надіслано поштою
К-133.

Відповідно до постанови №07/13 від 15.01.2013
заступник начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю, керуючись наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 19.11.2012, розглянувши
матеріали справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, а саме
акт перевірки від 10.12.2012, припис від
10.12.2012, протокол про правопорушеня у
сфері містобудівної діяльності від
02.01.2013 та пояснення головного
державного інспектора Лисака С.Ф.
визнав ФОП ОСОБА_2 винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6
ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та
наклав штраф у сумі 103230,00 грн.

Наведена Постанова винесена за
результатами розгляду акту перевірки
від 10.12.2012 року, припису від 10.12.2012 року,
протоколу про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 02.01.2013
року.

Як зазначалось, позовними вимогами у
даній справі є визнання недійсною
постанови № 07/13 від 15.01.2013 року про
накладення на ФОП ОСОБА_2 штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності в розмірі 103230,00 грн.

Судова колегія, оцінюючи подані докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, погоджується з висновком
місцевого господарського суду про
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України від 08.04.11. № 439/2011,
визначено, що Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про
відповідальність підприємств, їх
об'єднань, установ та організацій за
правопорушення у сфері містобудування"
рішення у справах про правопорушення у
сфері містобудування, передбачені цим
Законом, може бути оскаржено до
господарського суду.

У відповідності до пункту 2
Інформаційного листа ВГСУ № 01-06/84/2013
від 22.01.2013 року "Про деякі питання
практики застосування законодавства у
сфері містобудівної діяльності" справи
у спорах, пов'язаних із застосуванням
санкцій, в тому числі щодо оскарження
постанов інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю у
сфері містобудування, підвідомчі
господарським судам (підпункт 3.2 пункту
3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
№ 10 "Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським
судам", з подальшими змінами).

З огляду на таке, даний спір підлягає
розгляду за правилами Господарського
процесуального кодексу України.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві є територіальним органом
Держархбудінспекції України, входить
до сфери її управління, підзвітна та
підконтрольна їй.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
встановлено, що справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами.

Основними завданнями Інспекції є
участь у реалізації державної політики
з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства, та зокрема здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю за дотриманням вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.

За ст. 7 Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553
(надалі - Порядок), підставами для
проведення позапланової перевірки є:
подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його бажанням
чи письмової заяви про проведення
перевірки щодо дотримання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта; перевірка
виконання суб'єктом містобудівної
діяльності вимог приписів інспекцій;
перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки. Під час
проведення позапланової перевірки
посадова особа інспекції зобов'язана
пред'явити службове посвідчення та
направлення для проведення
позапланової перевірки.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 №224 "Про
затвердження Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності", підставою
для розгляду справи про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності є
відповідний протокол, складений
посадовою особою інспекції за
результатами перевірки.

Відповідно до п. 2 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 №224, Штрафи
накладаються на юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (далі -
суб'єкт містобудування) за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Тобто, підставою накладення на суб'єкта
господарювання штрафу за порушення у
сфері містобудівної діяльності є
вчинення наведеною особою
відповідного порушення, що має бути
зафіксовано у відповідному акті
перевірки.

Проте, як вбачається з акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
від 02.01.2013 року, він містить відомості
про те, що самовільно реконструйовані
нежитлові приміщення (підвал літ. «А»)
прим. 104 по АДРЕСА_1, експлуатуються ТОВ
«Фармлінк» у якості офісних приміщень,
чим порушено ч.8 ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності»; під час перевірки
встановлено експлуатацію ТОВ
«Фармлінк» окремих інших підвальних
приміщень вищезазначеного будинку,
документи на право власності або
оренди яких ТОВ «Фармлінк» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки не надавались.

Акт перевірки не містить у собі жодних
відомостей про те, що правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
Законом України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності», було
вчинено саме позивачем у даній справі,
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Таких відомостей не містить у собі і
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 02.01.2013
року.

За таких обставин, у Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві були відсутні жодні
передбачені законом підстави для
накладення штрафу спірною постановою
на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2.

Доводи відповідача про те, що
експлуатація позивачем спірних
приміщень підтверджується укладеними
правочинами про надання приміщення в
оренду, судова колегія спростовує з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У даному випадку, належним доказом
вчинення позивачем порушень,
відповідальність за які передбачена
Законом України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» має бути
виключно відповідний акт перевірки та
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Проте, як зазначалось, акт перевірки та
протокол про правопорушення, за
результатами розгляду яких винесено
спірну Постанову про накладення
штрафу, не містять у собі відомостей
про вчинення відповідного
правопорушення саме позивачем у даній
справі.

Тобто, матеріали справи не містять у
собі належних доказів, які б достатньо
доводили факт вчинення позивачем
порушення, за яке фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 було визнано
винною спірною Постановою Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві № 07/13 від 15.01.2013 року.

З огляду на викладене, судова колегія
робить висновок про те, що постанова
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві № 07/13 від 15.01.2013 року прийнята
без достатніх на те правових підстав,
чим було порушено права особи, на яку
наведеною постанову було накладено
штраф.

Згідно з п.2 роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000
№02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог відповідають дійсним обставинам
справи, а тому підстав для скасування
рішення господарського суду міста
Києва від 08.10.2013 року у справі № 910/13073/13
не вбачається.

Разом з тим, доводи Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, викладені в
апеляційній скарзі, не спростовують
висновків господарського суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві на рішення
господарського суду міста Києва від
08.10.2013 року у справі № 910/13073/13 є
необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві на рішення
господарського суду міста Києва від
08.10.2013 року у справі № 910/13073/13 - залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 08.10.2013 року у справі № 910/13073/13
- залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/13073/13 повернути
до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
С.А. Гончаров

Судді
В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала