м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Студія « 1+1»доПриватного акціонерного
товариства «Міжнародний Медіа Центр -
СТБ»простягнення компенсації за
порушення виключних майнових
Судді:Дупляк О.М. (головуюча) Курдельчук
І.Д. Нечай О.В.Представники сторін:
від позивача: Пейкрішвілі М.Ш., за
довіреністю,від відповідача:
довіреністю.ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва
надійшла позовна заява Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Телерадіокомпанія "Студія "1+1" до
Приватного акціонерного товариства
"Міжнародний Медіа Центр - СТБ" про
стягнення компенсації за порушення
виключних майнових авторських прав.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.08.2013 порушено провадження у
розгляду на 03.09.2013.
Ухвалами суду розгляд справи
неодноразово відкладався.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.10.2013 призначено
колегіальний розгляд справи № 910/15420/13.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
22.10.2013 справу № 910/15420/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
Ониськів О.М. (головуюча), Капцова Т.П. та
Марченко О.В.

Ухвалою суду від 22.10.2013 зазначеною
колегією прийнято справу № 910/15420/13 до
свого провадження та призначено до
розгляду на 12.11.2013.

Відповідно до наказу Голови
Господарського суду міста Києва № 367-К
від 01.11.2013 прізвище судді Ониськів О.М.
змінено на Дупляк О.М.

У судовому засіданні 22.10.2013 позивач
подав клопотання про призначення у
справі судової експертизи.

Ухвалою суду від 12.11.2013 розгляд справи
було відкладено до 03.12.2013.

Через канцелярію Господарського суду
міста Києва відповідач подав відзив на
позовну заяву, в якому заперечив проти
позову, зазначивши, що всі уривки т/с
«SILA» використані в епізодах
телепередачі «Неймовірна правда про
зірок» за своїх змістом та характером є
цитатами, відтак в силу положень статті
21 Закону України «Про авторське право і
суміжні права» їх використання
допускається без згоди автора (чи іншої
особи, яка має авторське право.

У судовому засіданні 03.12.2013 було
оголошено перерву до 09.12.2013.

У своїх поясненнях на відзив, наданих
до суду 03.12.2013 позивач заперечує
інформаційний та розважальний
характер телепередачі « Неймовірна
правда про зірок» у зв'язку з чим
повторно заявив клопотання про
призначення у даній справі судової
експертизи.

03.12.2013 до Господарського суду міста
Києва від відповідача надійшло
клопотання, в якому останній підтримав
заявлене позивачем клопотання про
призначення судової експертизи та
запропоновано перелік питань для
вирішення експерту.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
09.12.2013 справу № 910/15420/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі: Дупляк
О.М. (головуюча), Куркотова Є.Б. та
Марченко О.В.

Ухвалою суду від 09.12.2013 зазначеною
колегією прийнято справу № 910/15420/13 до
свого провадження та призначено до
розгляду на 09.12.2013.

Ухвалами суду розгляд справи
неодноразово відкладався.

У судовому засіданні 24.12.2013 позивач
надав додаткові письмові пояснення
щодо заявлених позовних вимог, в яких,
посилаючись на частину першу статті 21
Закону України «Про авторське право і
суміжні права», вказав, що обов'язковим
під час використання цитат (коротких
уривків) без згоди автора чи іншої
особи, яка має авторське право, є
зазначення імені автора і джерела
запозичення. При цьому позивач
зазначив, що з доданих до позовної
заяви записів телевізійних передач
«Неймовірна правда про зірок» від
22.07.2013 та 29.07.2013 вбачається, що при
використанні фрагментів з
телевізійного серіалу т/с «SILA»
посилання на ім'я автора та джерела
запозичення відсутнє, а тому уривки з
т/с «SILA» використані відповідачем
неправомірно.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
20.01.2014 справу № 910/15420/13 було передано на
розгляд колегії суддів у складі:
Бондарчук В.В. (головуюча), Куркотова
Є.Б. та Нечай О.В.

Ухвалою суду від 20.01.2014 зазначеною
колегією суддів було прийнято справу
№ 910/15420/13 до свого провадження та
призначено до розгляду на 03.02.2014.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
23.01.2014 справу № 910/15420/13 було передано на
розгляд колегії суддів у складі: Дупляк
О.М. (головуюча), Куркотова Є.Б. та Нечай
О.В., у зв'язку з виходом судді Дупляк
О.М. з лікарняного.

Ухвалою суду від 23.01.2014 зазначеною
колегією суддів було прийнято справу
№ 910/15420/13 до свого провадження та
призначено до розгляду на 03.02.2014.

У додаткових поясненнях наданих до
суду 31.01.2014 позивач, пославшись на лист
компанії Туркуваз Актив, зазначив, що
режисером телесеріалу «SILA» є ОСОБА_13,
другим режисером - ОСОБА_14,
композитором - ОСОБА_15, сценаристи -
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_13. При
використанні уривків телесеріалу
відповідачем не було зазначено про
вищезазначених осіб, що свідчить про
неправомірність такого використання.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
03.02.2014 справу № 910/15420/13 було передано на
розгляд колегії суддів у складі: Дупляк
О.М. (головуюча), Курдельчук І.Д. та Нечай
О.В.

Ухвалою суду від 03.02.2014 зазначеною
колегією прийнято справу до розгляду
та призначено до розгляду на 03.02.2014.

У судовому засіданні 03.02.2014 відповідач
надав письмові пояснення, відповідно
до яких зазначив, що у кінці запису
кожного з випусків телепередачі
«Неймовірна правда про зірок», що були
долучені позивачем з позовною заявою,
розміщені титри кожного з таких
випусків. В титрах кожного з випусків
телепередачі «Неймовірна правда про
зірок», що вирізненні графічним
написом «використане відео», міститься
посилання на ім»я автора та джерело
запозичення, а саме: вказана назва
твору, з якого запозичені уривки «SILA»;
вказані імена авторів (режисерів) -
ОСОБА_13, ОСОБА_14; вказані студії -
виробники твору - FM Yapin Most Production; роки
оприлюднення - 2006-2008.

У судовому засіданні було оголошено
перерву у справі до 11.02.2014.

11.02.2014 в судове засідання з'явилися
представники обох сторін.

Представник позивача підтримав
заявлений позов та надав до суду
додаткові пояснення разом з якими
надав лист-відповідь Українського
інституту підвищення кваліфікації
працівників телебачення,
радіомовлення і преси (вих..№ 44 від
10.02.2014) на звернення позивача щодо
роз'яснення характеру телепередачі
«Неймовірна правда про зірок», які були
трансльовані 22.07.2013 і 29.07.2013, відповідно
до якого Інститут відмітив, що вказана
телепередача не носить полемічного,
наукового, інформаційного та
критичного характеру, оскільки їй
властивий розважальний характер.

Представник відповідача заперечила
проти позову, надавши додаткові
пояснення по справі.

У судовому засіданні 11.02.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Студія « 1+1» (далі - позивач) з 03.05.2013 має
виключні майнові авторські права на
аудіовізуальний твір-телесеріал «SILA».

Так, на підставі договору від 11.09.2006
(далі - Договір), укладеного Компанією
«TV Media Planet» (далі - Ліцензіар) та ТОВ
«Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» (далі -
Ліцензіат), останньому передано
виключні авторські майнові права на
використання Програм, в будь-якій формі
та в будь-який спосіб, включаючи право
здійснювати або дозволити здійснювати:
публічне використання; публічний
показ; передачу в ефір, в тому числі
через супутник (в усіх видах та
системах телебачення, як безоплатного,
так і оплатного); повідомлення для
загального відома по кабелю (в усіх
видах та системах телебачення, як
безоплатного, так і оплатного); будь-яке
інше публічне повідомлення (в тому
числі повідомлення по
телекомунікаційним мережам та
системам, включаючи глобальну мережу
Інтернет, показ на авіалініях в
польоті, пасажирських, вантажних та
військових судах, потягах та інших
транспортних засобах, в готелях,
бібліотеках, школах, університетах та
інших подібних місцях, в яких
програмування програм показу
здійснюється не телевізійним
мовленням, а керуючими особами
(операторами) вказаних організацій);
запис на матеріальні носії та
відтворення на будь-яких носіях
будь-яким тиражем у цілях з метою
реалізації отриманих прав; поширення
на будь-яких носіях будь-якими
способами; переклад, субтитрування,
дублювання, озвучування на будь-які
мови; імпорт; фрагментарне
використання вказаними вище засобами,
в тому числі в цілях анонсування та
рекламування Програми (за виключенням
створення реклами товарів, робіт,
послуг, не зв'язаних з Програмою);
демонстрування будь-якими способами
уривків та/або частин Програм з ціллю
їх реклами та анонсування з
урахуванням застосованих положень
справжнього Договору тощо.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що
Ліцензіар передав (уступив) Ліцензіату
(позивачу) виключне право на
телевізійний показ фільмів на
території України.

Відповідно до пункту 2.1.1. п. 2.1 Договору
виключні права на використання
фільмів, що передаються ліцензіаром
ліцензіату по даному договору,
включають в себе право передачі в ефір
для загального відома, тобто право
здійснювати демонстрування фільмів
шляхом безкоштовного ефірного,
кабельного, супутникового телебачення
з урахуванням положень цього Договору.

Згідно з положеннями Договору фільм -
це призначений для телевізійного
показу оригінальний аудіовізуальний
витвір (включаючи фільми, серіали,
теленовели тощо)

Відповідно до пункту 1 додатку № 1/03.05.2013
від 03.05.2013 до Договору Ліцензіар
передав Ліцензіату виключні права,
передбачені Договором, щодо 79 серій
телевізійного серіалу «SILA», в тому
числі на використання фрагментів
фільму на території України.

Право на розповсюдження і
демонстрування телесеріалу «SILA»
підтверджується також наявним в
матеріалах справи Державним
посвідченням на право розповсюдження
та демонстрування фільмів (прокатне
посвідчення) за № 19.4538.2013Т.

Згідно з пунктом 5 Положення про
державне посвідчення на право
розповсюдження і демонстування
фільмів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.03.2011 №
294 прокатне посвідчення видається,
зокрема, власникам телевізійного
права, права домашнього відео та
публічного комерційного відео на
кожний фільм або кілька фільмів.

Приватне акціонерне товариство
«Міжнародний Медіа Центр - СТБ» (далі -
відповідач) здійснює
телевізійну трансляцію під логотипом
«СТБ» (телеканал «СТБ»), що вбачається з
витягу з Державного реєстру
телерадіоорганізацій України, який
веде Національна Рада України з питань
телебачення та радіомовлення.

Як зазначив позивач, останньому стало
відомо, що 22.07.2013 та 29.07.2013 відповідачем
в ефірі телеканалу «СТБ» було
здійснено публічне сповіщення
(телевізійний показ) телевізійної
передачі «Неймовірна правда про зірок»
з використанням уривків з т/с «SІLА».

На підтвердження факту публічного
сповіщення телевізійного показу
телевізійних передач «Неймовірна
правда про зірок»» 22.07.2013 та 29.07.2013
позивачем надано до суду ефірні
довідки, складені ТОВ «Комунікаційний
альянс» (листи за вих. № 130802-2,
№ 130802-1 від 02.08.2013), та відеозаписи
вказаних телепередач на диску для
лазерних систем зчитування №№ 220713,
209713.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач
вказує, що відповідачем було порушено
виключне право позивача на
телевізійний показ т/с «SІLА» шляхом
телевізійного показу (публічного
сповіщення) уривків з т/с «SІLА» в ефірі
належного відповідачу телеканалу
«СТБ», у зв»язку з чим просить стягнути
суму компенсації за порушення
виключних майнових авторських прав у
розмірі 250 мінімальних заробітних плат,
що у грошовому еквіваленті становить
286.750,00 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач
вказав, що уривки використані у складі
телепередач «Неймовірна правда про
зірок» 22.07.2013 та 29.07.2013 є цитатами,
враховуючи критичний, полемічний та
аналітичний характер вказаної
передачі, що у відповідності до
положень статті 21 Закону України «Про
авторське право і суміжні права» не
потребує згоди автора чи іншої особи,
яка має авторське право. Також
відповідач пояснив, що телевізійна
передача «Неймовірна правда про зірок»
- це передача (що є інформаційним
продуктом), виробництво якої здійснює
відповідач понад 3 роки на підставі
Розпорядження ЗАТ «Міжнародний Медіа
Центр - СТБ» № 01/08/10-НППЗ від 01.08.2010, в
якому додатково вказується, що за
жанром ця передача є
інформаційно-аналітичною.

Відповідач також наголосив, що епізоди
(сюжети) «Турецька мрія жінок»
телепередачі «Неймовірна правда про
зірок» (22.07.2013, 29.07.2013) присвячені подіям,
що пов'язані з головним героєм серіалу
«SІLА», і в епізоді, зокрема, детально і з
критичної точки зору проаналізовано та
обговорено ймовірні причини
підвищеної уваги українського глядача
до серіалу «SІLА» в Україні в аспекті
особистостей головних героїв;
висвітлено реальні події особистого
життя головного героя серіалу - ОСОБА_17.

У своїх поясненнях, наданих до суду
11.02.2014, відповідач зазначив, що короткі
уривки т/с «SІLА» були скопійовано з
сайту www.atv.tr, на якому доступ до такого
відео надається будь-яким особам.
Уривки т/с «SILА» не запозичувалися
шляхом запису з ефіру позивача, що
підтверджується відсутністю на
використаних уривках телесеріалу на
телепередачі «Неймовірна правда про
зірок» ефірного логотипу « 1+1», який
використовує позивач.

Відповідно до пункту «г» частини 1
статті 52 Закону України «Про авторське
право і суміжні права» (далі - Закон) при
порушеннях будь-якою особою
авторського права суб'єкти авторського
права мають право подавати позови про
відшкодування збитків (матеріальної
шкоди), упущену вигоду, або стягнення
доходу, отриманого порушником
внаслідок і сушення ним авторського
права і (або) суміжних прав, або виплату
компенсацій.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону об'єктами
авторського права є твори у галузі
науки, літератури і мистецтва, зокрема,
аудіовізуальні твори. Статтею 1 Закону
про авторське право визначено, що
аудіовізуальний твір - твір, що
фіксується на певному матеріальному
носії (кіноплівці, магнітній плівці чи
магнітному диску, компакт-диску тощо) у
вигляді серії послідовних кадрів
(зображень) чи аналогових або
дискретних сигналів, які відображають
(закодовують) рухомі зображення (як із
звуковим супроводом, так і без нього), і
сприйняття якого є можливим виключно
за допомогою того чи іншого виду екрана
(кіноекрана, телевізійного екрана
тощо), на якому рухомі зображення
візуально відображаються за допомогою
певних технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими.

Таким чином, у розумінні Закону про
авторське право, телефільми є
аудіовізуальними творами, а відтак -
об'єктами авторського права.

Статтею 440 Цивільного кодексу України
передбачено, що майновими правами
інтелектуальної власності на твір є:
право на використання твору; виключне
право дозволяти використання твору;
право перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі
забороняти таке використання; інші
майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.
Майнові права на твір належать його
авторові, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону про
авторське право до майнових прав
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) належать, зокрема,
виключне право на використання твору;
виключне право на дозвіл або заборону
використання твору іншими особами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
телебачення і радіомовлення», передача
(телерадіопередача) - змістовно
завершена частина програми
(телерадіопрограми), яка має відповідну
назву, обсяг трансляції, авторський
знак, може бути використана незалежно
від інших частин програми і
розглядається як цілісний
інформаційний продукт.

Статтею 23 Закону України «Про
інформацію» унормовано, що
інформаційна продукція -
матеріалізований результат
інформаційної діяльності, призначений
для задоволення потреб суб'єктів
інформаційних відносин (тобто, згідно
ст. 4 даного Закону, - фізичних осіб,
юридичних осіб, об'єднань громадян та
суб'єктів владних повноважень).

Наданий позивачем у судовому засіданні
11.02.2014 лист Українського інституту
підвищення кваліфікації працівників
телебачення, радіомовлення і преси № 44
від 10.02.2014 щодо роз'яснення характеру
телепередачі «Неймовірна правда про
зірок», випуски якої були трансльовані
22.07.2013 та 29.07.2013 судом приймається, разом
з цим суд зауважує, що наукове
тлумачення не є офіційним і може мати
різні спектри підходу до визначення
одного й того ж поняття, терміну, відтак
носить рекомендаційний характер, тоді
як офіційне тлумачення, що має
імперативний характер для розуміння та
сприйняття, закріплюється на
законодавчому рівні та відображається
у законних та підзаконних
нормативно-правових актах, які є єдиним
джерелом права та обов'язковими для
застосування судом.

Судом встановлено, що телевізійна
передача «Неймовірна правда про зірок»
- передача (що є інформаційним
продуктом) за своїм жанром є
інформаційно-аналітичною передачею.

Згідно зі ст. 1 Закону, цитата - це
порівняно короткий уривок з твору, який
використовується, з обов'язковим
посиланням на автора і джерела
цитування, іншою особою у своєму творі
з метою зробити зрозумілішими свої
твердження або для посилання на
погляди іншого автора в автентичному
формулюванні.

Відповідно до частини першої статті 21
Закону України «Про авторське право і
суміжні права» без згоди автора чи
особи, яка має авторське право, але з
обов'язковим зазначенням імені автора
і джерела запозичення допускається
використання цитат (коротких уривків) з
опублікованих творів в обсязі,
виправданому поставленою метою, в тому
числі цитування статей з газет і
журналів у формі оглядів преси, якщо
воно зумовлено критичним, полемічним,
науковим або інформаційним характером
твору, до якого цитати включаються:
вільне використання цитат у формі
коротких уривків з виступів і творів,
включених до фонограми (відеограми) або
програми мовлення.

Полеміка - стан суперечки, диспут при
обговоренні або вирішенні проблем.
Разом з цим поняттям використовуються:
дебати і дискусія. Це різновид
суперечки, що відрізняється тим, що
основні зусилля сторін, що
сперечаються, направлені на
затвердження своєї точки зору з
обговорюваного питання. Разом з
дискусією полеміка є однією з
найпоширеніших форм суперечки. З
дискусією її зближує наявність
достатньо певної тези, виступаючої
предметом розбіжностей, відома
змістовна зв'язність, що припускає
увагу до аргументів осоружної сторони,
черговість виступів що сперечаються,
деяка обмеженість прийомів, за
допомогою яких спростовується
осоружна сторона і обґрунтовується
власна точка зору.

Інформація - це нові відомості, які
прийняті, зрозумілі і оцінені її
користувачем як корисні.

Критика - розгляд якогось явища,
предмету, особи; його аналіз та оцінка
згідно існуючим нормам, масштабам або
цінностям, аналіз і оцінка когось чи
чогось, із метою виявлення та усунення
вад, хиб. Використовується в мовлення
як вказівка на вади, хиби, або виступає
як негативне судження про щось.

Суд, оглянувши додані до позовної заяви
диски для лазерних систем зчитування
№№ 220713, 209713 з записами
телевізійних передач «Неймовірна
правда про зірок» від 22.07.2013 та 29.07.2013
встановив, що використані в
телепередачі фрагменти з
телевізійного серіалу т/с «SILA» за своєю
природою є цитатами, що носять
критичний та інформаційний характер.
При цьому в титрах кожного з випусків
телепередачі «Неймовірна правда про
зірок» міститься посилання на ім'я
автора та джерело запозичення, а саме:
вказана назва твору, з якого запозичені
уривки «SILA»; вказані імена авторів
(режисерів) - ОСОБА_13, ОСОБА_14; вказані
студії - виробники твору - FM Yapin Most Production;
роки оприлюднення - 2006-2008.

Посилання позивача на те, що окрім
вищезазначених авторів повинні бути
зазначені імена композитора та двох
сценаристів визнаються
безпідставними, з огляду на таке.

Чинним законодавством України не
передбачено вимог до формулювання
«джерела запозичення» при вільному
використанні творів без згоди автора
(згідно ст. 21 Закону), не наводиться
переліку відомостей, що підлягають
включенню до інформації про «джерела
запозичення» при цитуванні
аудіовізуальних творів.

При цьому згідно з даними державного
посвідчення на право розповсюдження і
демонстрування фільмів № 19.4538.2013Т, що
було видане Держагенством України з
питань кіно 27.06.2013 року на фільм «СИЛА.
Повернення додому», вказано єдиного
автора даного твору - ОСОБА_13, котра є
режисером-постановником. Даний
документ не містить жодної інформації
про сценаристів, другого режисера,
композитора, чи будь-яких інших осіб, що
за твердженнями Позивача, є авторами
телесеріалу «SІLА».

Згідно з Глосарієм Всесвітньої
організації інтелектуальної
власності, що були опубліковані в
Женеві в 1981 році
(htpp:/www.wipo.int/pct/ru/texts/glossary.html), під час
вільного використання в
загальноприйнятій практиці необхідне
точне посилання на автора […], назву
видання, місце і рік його опублікування
та сторінки, звідки приводиться цитата
або ілюстрація.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання
позивача про призначення у справі
судової експертизи у зв'язку з тим, що
відповідачем факт використання
відповідачем уривків телесеріалу «SILA»
у телепередачі «Неймовірна правда про
зірок» останнім не оспорюється та
визнається в наданих до суду
поясненнях. Крім того суд зазначає, що
поставлені позивачем в клопотанні
питання на вирішення судового експерта
носять правовий характер, а тому не
можуть бути предметом експертного
дослідження в межах судової експертизи
об'єктів інтелектуальної власності,
оскільки згідно з п. 1.3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України N 5 від 23.03.2012 «Про деякі питання
практики призначення судових
експертиз у справах зі спорів,
пов'язаних із захистом права
інтелектуальної власності» судова
експертиза призначається тільки для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування у
справі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин, враховуючи
викладене вище, позов не підлягає
задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.02.2014.

Судді: Дупляк О.М. (головуюча)
Курдельчук І.Д. Нечай О.В.