ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відстрочку виконання рішення суду

24.02.2014
Справа № 905/6165/13

Господарський суд Донецької області у
складі: судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання
Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду заяву обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» (83086, місто
Донецьк, вулиця Донецька, будинок № 38;
код ЄДРПОУ - 03337119) про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Донецької області від 05 листопада 2013
року у справі № 905/6165/13

за позовом публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (01001, місто
Київ, вулиця Богдана Хмельницького,
будинок № 6; код ЄДРПОУ - 20077720) до
обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго»

про стягнення 111 325 250,06 гривень, -

за участю представників сторін:

від заявника (відповідача): Ситник
О.В. (довіреність б/н від 27.12.2013)

від стягувача (позивача): не
з'явився

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Донецької області від 05 листопада 2013
року у справі № 905/6165/13, залишеним без
змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від 21
січня 2014 року, позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» до обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» про
стягнення 111 325 250,06 гривень задоволено
частково; стягнуто з обласного
комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» на користь
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» основний борг у
розмірі 93 457 164,69 гривень, пеню у розмірі
2 178 905,31 гривень, штраф у розмірі 2 171 512,33
гривень, 3 % річних у розмірі 2 986 903,17
гривень, інфляційні втрати у розмірі
213,09 гривень, судовий збір у розмірі 68
585,35 гривень.

У відповідності з вимогами статті 116
Господарського процесуального кодексу
України 19 листопада 2013 року був виданий
наказ про примусове виконання рішення
від 25 січня 2012 року.

14 лютого 2014 року на адресу
господарського суду Донецької області
надійшла заява обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 05 листопада 2013 року у справі №
905/6165/13 строком до 01 лютого 2016 року.

В обґрунтування своєї заяви відповідач
зазначив, що обласне комунальне
підприємство
«Донецьктеплокомуненерго» є єдиним
постачальником теплової енергії
обласного масштабу, основним видом
комерційної діяльності якого є
постачання теплової енергії.
Постачання теплової енергії
здійснюється у 53 населених пункти
Донецької області, в яких знаходиться 6
047 багатоквартирних будинків, 183 школи,
191 дитячий садочок та 83 лікарні. 80 %
споживачів обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» є
населення, дебіторська заборгованість
якого станом на 01 січня 2014 року
становить 434,03 мільйони гривень.
Дебіторська заборгованість юридичних
осіб за послуги теплопостачання станом
на 01 січня 2014 року становить 38,13
мільйонів гривень. Підприємство на
протязі тривалого часу проводить
активну претензійно-позовну роботу по
стягненню заборгованості за теплову
енергію з фізичних та юридичних осіб.
Станом на 01 січня 2014 року на виконанні у
відділах державної виконавчої служби
на місцях перебуває 42 520 виконавчих
документа на загальну суму 145,8
мільйонів гривень, з яких у 2013 році
отримано 13,3 мільйони гривень, що
складає 9 % від загальної суми
заборгованості. Обласне комунальне
підприємство
«Донецьктеплокомуненерго» перебуває у
скрутному фінансово-економічному
становищі.

У зв'язку з відсутністю повноти оплати
за поставлену теплову енергію та
будь-якого джерела фінансування
підприємство було вимушено з квітня 2013
року надати робітникам підприємства
відпустку без збереження заробітної
плати. Всі кошти, які були отримані у 2013
році на рахунок підприємства у
першочерговому порядку спрямовувалися
на виплату заробітної плати за 2013 рік.
Всі інші платежі здійснюються після
виконання зобов'язань щодо оплати
праці.

Зважаючи на те, що підприємство має
сезонний графік випуску продукції
(постачання теплової енергії
відбувається тільки у опалюваний
період, тобто з 15 жовтня по 15 квітня),
обласне комунальне підприємство
«Донецьктеплокомуненерго» не завжди
має можливість провести своєчасну
оплату своїх зобов'язань. Державний
бюджет має величезну заборгованість
перед підприємством. Через дефіцит
коштів державного бюджету не погашена
заборгованість перед обласним
комунальним підприємством
«Донецьктеплокомуненерго» з різниці в
тарифах на теплову енергію, яка виникла
у зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії тарифам у
розмірі 232,5 мільйони гривень,
заборгованість з пільг та субсидій у
розмірі 26,8 мільйонів гривень.
Заборгованість бюджетних організацій
за поставлену теплову енергію станом
на 01 січня 2014 року складає 18
655,8 мільйонів гривень, у тому числі
місцевий бюджет - 19 602,1 мільйонів
гривень, державний бюджет - 8,7 мільйонів
гривень.

Відповідно до балансу обласного
комунального підприємства
«Донецьктепло-комуненерго» станом на 30
вересня 2013 року підприємство має
збитки на загальну суму 467 997 тисяч
гривень, дебіторську заборгованість у
розмірі 384 352 тисяч гривень,
кредиторську заборгованість у розмірі
865 418 тисяч гривень. Кредиторська
заборгованість підприємства
насамперед у значному розмірі
складається із заборгованості за
спожитий природний газ та
електроенергію. Станом на 01 січня 2014
року на примусовому виконанні у
відділах державної виконавчої служби
перебувають рішення суду про стягнення
заборгованості на користь ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» у кількості 419
виконавчих документа на суму 74 143,3
мільйони гривень, на користь НАК
«Нафтогаз України» та ДК «Газ України»
у кількості 11 виконавчих документа на
суму 216 597 570,12 мільйонів гривень. В
процесі виконання рішень суду державні
виконавці відповідно до Закону України
«Про виконавче провадження» наділені
рядом прав, одним з яких, є накладення
арешту на майно боржника та оголошення
заборони на його відчуження, опис та
його можлива реалізація у
встановленому законом порядку.
Реалізація одного з таких прав може
призвести до негативних та
катастрофічних наслідків в роботі
підприємства, що спричинить неможливе
подальше надання послуг
теплопостачання усім споживачам, які
користуються даними послугами.

Згідно звіту обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» про
фінансові результати за 9 місяців 2013
року підприємство має збитків на суму
131 441 тисяч гривень.

З метою скорочення витрат та
ефективного використання робочого
часу, підприємство кожного року
вводить чотирьохденний робочий
тиждень, який триває у період з 15 квітня
по 15 жовтня.

На підтвердження наведеного заявником
надано: баланс (звіт про фінансовий
стан) на 30 вересня 2013 року; звіт про
фінансові результати (звіт про
сукупний дохід) за 9 місяців
2013 року; наказ про зміну істотних умов
праці апарата обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» № 39 від 28
січня 2013 року, № 53 від 30
січня 2014 року; розпорядження голови
обласної державної адміністрації № 286
від 08 липня 2004 року; інформацію
про дебіторську заборгованість за
теплову енергію станом на 01 січня 2014
року; розрахунок обсягу заборгованості
з різниці в тарифах на послуги з
теплопостачання наданні населенню;
протокол засідання територіальної
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу № 76 від 08 листопада 2013
року; платіжне доручення № 980 від 03
лютого 2014 року.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 17 лютого 2014 року заяву
прийнято до розгляду та призначено в
судовому засіданні на 24 лютого 2014 року.

Представник заявника в судовому
засіданні наполягала на задоволенні
заяви, просила суд задовольнити заяву
та надати відстрочку виконання рішення
до 01 лютого 2016 року.

Стягувач явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, про час і місце розгляду
заяви був повідомлений своєчасно та
належним чином, причин неявки суду не
повідомив; не надав пояснень щодо заяви
про надання розстрочки виконання
рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заяву та
додані до неї документи, заслухавши
пояснення представника заявника,
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, з урахуванням всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, господарський суд
приходить до наступного.

Відповідно до вимог частини другої
статті 6, частини другої статті 19,
пункту 1 частини третьої статті 129
Конституції України, суд управнений
здійснювати повноваження виключно на
підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

Судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України
(стаття 124 Конституції України).

Господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Рішення і постанови
господарських судів приймаються
іменем України (стаття 4-5
Господарського процесуального кодексу
України).

Так, в силу статті 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим кодексом та
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до статті 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони
господарський суд у виняткових
випадках, залежно від обставин справи,
може відстрочити виконання рішення,
ухвали, постанови, змінити спосіб та
порядок їх виконання.

Згідно з зазначеною нормою, надання
заявникові відстрочки виконання
рішення є правом господарського суду,
при цьому, закон не обмежує це право
точним переліком господарських спорів
або обставин, за яких суд має право
надання відстрочки, проте визначальним
фактором при наданні відстрочки є
винятковість цих випадків та їх
об'єктивний вплив на виконання
судового рішення. Як вбачається з
вищезазначеної норми, питання
задоволення заяви сторони у справі про
відстрочку виконання рішення суду
вирішується судом в кожному
конкретному випадку, виходячи з
особливого характеру обставин справи,
що унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення. Підставою для
відстрочки виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у строк або
встановленим господарським судом
способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси обох сторін, їх фінансовий
стан, ступінь вини відповідача у
виникненні спору, наявність
інфляційних процесів у економіці
держави та інші обставини справи.

З правового аналізу статті 121
Господарського процесуального кодексу
України вбачається, що відстрочка - це
відкладення чи перенесення виконання
рішення на новий строк, який
визначається господарським судом.

Господарський процесуальний кодекс
України не містить переліку обставин,
які свідчать про неможливість
виконання рішення чи ускладнення його
виконання у зв'язку з чим господарський
суд оцінює докази, що підтверджують
зазначені обставини, за правилами
статті 43 вказаного Кодексу, і за
наявності обставин, які ускладнюють
виконання рішення чи унеможливлюють
його, господарський суд має право,
зокрема, відстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови.

В контексті зазначеного, господарський
суд, оцінюючи вимоги заявника
наголошує на наступному.

За приписами статей 4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України, саме на відповідача
покладається обов'язок доведення
існування відповідних підстав для
відстрочки виконання рішення, тоді як
позивач, у разі наявності заперечень,
має навести докази на їх (підстав)
спростування. Доказування повинно
здійснюватися за загальними правилами
відповідно до статей 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України.

З урахуванням викладеного,
змагальність сторін полягає в тому, що
сторони у процесуальній формі доводять
перед судом свою правоту, за допомогою
доказів переконують суд у правильності
своєї правової позиції.

Так, за змістом статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору
встановлюються на підставі доказів -
фактичних даних.

Докази, у відповідності зі статтею 34
Господарського процесуального кодексу
України, повинні відповідати, зокрема,
вимогам належності та допустимості.

Доводи заявника щодо необхідності
відстрочки виконання рішення
полягають в обґрунтуванні скрутного
фінансового становища і оцінки
негативних наслідків виконання такого
рішення без її надання.

Виходячи з встановлених судом
обставин, відповідач перебуває у
скрутному фінансовому становище,
ступінь якого істотним чином впливає
на можливість продовження поточної
діяльності з одночасним виконанням
грошових зобов'язань перед позивачем,
встановлених рішенням у розглядуваній
справі.

Господарським судом встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
відповідно до балансу обласного
комунального підприємства
«Донецьктепло-комуненерго» станом на 30
вересня 2013 року підприємство має
збитки на загальну суму 467 997 тисяч
гривень, дебіторську заборгованість у
розмірі 384 352 тисяч гривень,
кредиторську заборгованість у розмірі
865 418 тисяч гривень. Кредиторська
заборгованість підприємства
насамперед у значному розмірі
складається із заборгованості за
спожитий природний газ та
електроенергію. Станом на 01 січня 2014
року на примусовому виконанні у
відділах державної виконавчої служби
перебувають рішення суду про стягнення
заборгованості на користь ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» у кількості 419
виконавчих документа на суму 74 143,3
мільйони гривень, на користь НАК
«Нафтогаз України» та ДК «Газ України»
у кількості 11 виконавчих документа на
суму 216 597 570,12 мільйонів гривень.

Звіт про фінансові результати (звіт про
сукупний дохід) за 9 місяців 2013 року
свідчить про те, що діяльність
обласного комунального підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» є
збитковою, підприємство не має у своєму
розпорядженні матеріальних і
фінансових ресурсів та джерел для
одночасного погашення несплаченої за
рішенням господарського суду
Донецької області від 05 листопада 2013
року у справі № 905/6165/13 суми
заборгованості.

Приймаючи до уваги, що відомості щодо
стану відповідача підтверджені
наданими до матеріалів заяви
документами, тоді як позивач означені
обставини не спростував та не надав
доказів ухилення відповідача від
виконання рішення суду, господарський
суд оцінює обґрунтованість та
адекватність вимог заявника виключно
за наявними документами.

Враховуючи значний розмір наявної
заборгованості перед стягувачем,
неможливість обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» погасити
зазначену заборгованість одразу,
господарський суд дійшов висновку, що
зазначені обставини можуть призвести
до паралізації діяльності
підприємства боржника, що, в свою чергу,
не може вважатися адекватним заходом,
оскільки негативні наслідки для
відповідача та позитиві для позивача
не є рівноцінними.

Частиною першою статті 115, частиною
п'ятою статті 97 Кодексу законів про
працю, статтею 22, частинами першою та
шостою статті 24, частиною третьою
статті 15 Закону України «Про оплату
праці» визначено:

- заробітна плата повинна
виплачуватись регулярно в робочі дні, в
установлені колективним договором або
нормативним актом роботодавця строки,
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує 16-ти
календарних днів.

- керівники підприємств усіх форм
власності зобов'язані вживати заходів
щодо своєчасної виплати заробітної
плати та вжиття заходів з погашення
заборгованості по її виплаті.

- своєчасність та обсяги виплати
заробітної плати працівникам не можуть
бути поставлені в залежність від
здійснення інших платежів та їх
черговості.

- суб'єкти організації оплати
праці не мають права в односторонньому
порядку приймати рішення з питань
оплати праці, що погіршують умови,
встановлені законодавством, угодами і
колективними договорами.

- оплата праці працівників
підприємства здійснюється в
першочерговому порядку. Всі інші
платежі здійснюються підприємством
після виконання зобов'язань щодо
оплати праці.

Стягнення з боржника всієї суми
заборгованості призведе до невиплати з
боку обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» заробітної
плати працівникам підприємства.

Отже, заявник під час вирішення питання
про можливість відстрочки виконання
рішення суду, надав належних доказів,
які підтверджують викладені у заяві
обставини.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» передбачено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наяву загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до пункту 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
26 березня 2003 року № 14 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» при
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, встановлення або
зміну способу й порядку його виконання
суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до статті 351 ЦПК і статті 121
ГПК України їх задоволення можливе
лише у виняткових випадках, які суд
визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Прийнявши до уваги те, що винятковість
випадку є оціночним поняттям,
враховуючи доводи заявника та його
майновий стан, з метою створення
належних умов для виконання рішення, та
задля уникнення паралізації
діяльності боржника у світлі його
фінансового становища, і необхідності
збереження можливості останнього
здійснювати свою діяльність,
господарський суд вважає за можливе
заяву задовольнити частково та
відстрочити виконання рішення строком
на 1 (один) рік.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

У Х В А Л И В :

Заяву обласного комунального
підприємства
«Донецьктеплокомуненерго» про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 05 листопада 2013
року у справі № 905/6165/13 задовольнити
частково.

Відстрочити виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 05 листопада 2013 року у
справі № 905/6165/13 строком на 1 (один) рік.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили 24 лютого
2014 року та може бути оскаржена через
господарський суд Донецької області до
Донецького апеляційного
господарського суду протягом п'яти
днів з дня її винесення.

Виконання рішення господарського
суду Донецької області від 05 листопада
2013 року у справі № 905/6165/13 здійснювати з
урахуванням цієї ухвали.

Суддя
С.М. Фурсова