ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

18 лютого 2014 року
Справа № 913/3433/13

Провадження № 23/913/3433/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рубіжанський
Краситель» (м. Рубіжне, Луганська
область)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» (м. Луганськ)

про стягнення 760032 грн. 06 коп.

Суддя Воронько В.Д.

Секретар судового засідання Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - Ширина О.В., довіреність
№ 1-217юр від 08.01.2014;

від відповідача - Хомко Є.А. - заступник
начальника відділу правового
забезпечення, довіреність №3 від 02.01.2014.

в с т а н о в и в:

19.12.2013 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рубіжанський
краситель» звернулось до
господарського суду Луганської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» про стягнення
заборгованості за надані послуги з
утримання технологічних електричних
мереж спільного використання за період
січень-вересень 2013 року у розмірі 725679
грн. 00 коп., пені у розмірі 27599 грн. 95 коп.,
3% річних у розмірі 6753 грн. 11 коп.

Позов Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рубіжанський
краситель» мотивовано тим, що
відповідач, всупереч умовам договору
про спільне використання
технологічних електричних мереж №
ДСВ44 від 01.01.2010, не здійснив оплату
наданих йому послуг, в результаті чого
станом на 10.12.2013 за ним утворилась
заборгованість за період
січень-вересень 2013 року у розмірі 725679
грн. 00 коп. За порушення умов оплати
наданих послуг, з посиланням на п. 8.2.1
договору, позивачем нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача
пеню у розмірі 27599 грн. 95 коп.. З
посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу
України позивачем також нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача 3%
річні у розмірі 6753 грн. 11 коп.

Відповідач проти вимог позивача
заперечив частково, а саме в частині
нарахованих на суму боргу за рахунком
№ РК 0415 від 30.04.2013 пені та 3% річних,
оскільки вважає, що періоди їх
нарахування суперечать п. 7.3 договору №
ДСВ 44 від 01.01.2010.

Враховуючи обставини справи, надані
матеріали, суд приходить до наступного.

01.01.2010 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рубіжанський
краситель» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» укладено
договір № ДСВ44 про спільне
використання технологічних
електричних мереж.

Згідно п. 1.1. зазначеного договору
власник (Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рубіжанський
краситель») зобов'язується надавати
послуги з утримання технологічних
електричних мереж спільного
використання для забезпечення
технічної можливості передачі
(транзиту) електричної енергії (діла -
послуги з утримання технологічних
електричних мереж спільного
використання) в точки приєднання
електроустановок користувача
(Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання») або інших
суб'єктів господарювання, передачу
електричної енергії яким забезпечує
користувачем, а користувач - своєчасно
сплачувати вартість послуг власника з
утримання технологічних електричних
мереж спільного використання
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до п.7.3. договору № ДСВ44 від
01.01.2010, оплата користувачем послуг з
утримання технологічних електричних
мереж спільного використання
здійснюється шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
власника на підставі рахунку,
виставленого власником користувачу.
Власник виставляє рахунок після
підписання сторонами акту про обсяг
переданої електричної енергії та акту
прийому-передачі наданих послуг.
Користувач сплачує рахунок протягом 10
днів, починаючи з дня його отримання
від власника.

На виконання умов зазначеного договору
позивачем у період січень-вересень 2013
року надані відповідачу відповідні
послуги, що підтверджується актами
прийому-здачі наданих послуг від 31.01.2013
на суму 80631 грн. 00 коп., від 28.02.2013 на суму
80631 грн. 00 коп., від 31.03.2013 на суму 80631 грн.
00 коп., від 30.04.2013 на суму 80631 грн. 00 коп.,
від 31.05.2013 на суму 80631 грн. 00 коп., від
30.06.2013 на суму 80631 грн. 00 коп., від 31.07.2013
на суму 80631 грн. 00 коп., від 31.08.2013 на суму
80631 грн. 00 коп., від 30.09.2013 на суму 80631 грн.
00 коп.

Для оплати наданих послуг, позивачем
вручені відповідачу рахунки-фактури №
РК0104 від 31.01.2013, № РК0173 від 28.02.2013, № РК0301
від 31.03.2013, № РК0415 від 30.04.2013, № РК0522 від
31.05.2013, № РК0691 від 30.06.2013, № РК0796 від
31.07.2013, № РК 0916 від 31.08.2013, № РК1005 від
30.09.2013 на загальну суму 725679 грн. 00 коп.

Відповідач зазначені послуг у
встановлені договором строки не
оплатив у зв'язку з чим утворилась
заборгованість у розмірі 725679 грн. 00 коп.
Відповідач в цій частині позовні
вимоги не оспорив, доказів погашення
суми боргу не надав, у зв'язку з чим, в
цій частині позов є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем, відповідно до ст. 625
Цивільного кодексу України, нараховано
та заявлено до стягнення з відповідача
3% річні у розмірі 6753 грн. 11 коп. В цілому
розрахунок 3% річних позивачем вчинено
у відповідності до вимог діючого
законодавства, проте, при розрахунку 3%
річних на суму боргу за період з 18.10.2013
по 08.12.2013 позивачем припущено
арифметичну помилку - враховано 54 дні
прострочки, тоді коли в періоді з 18.10.2013
по 08.12.2013 52 календарні дні. За
розрахунком суду за зазначений період
має бути нараховано 3% річні у розмірі
2412 грн. 30 коп.

З урахуванням викладеного вимога
позивача про стягнення з відповідача 3%
річних підлягає частковому
задоволенню, а саме в сумі 6660 грн. 33 коп.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
більше подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
процесуального кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п. 8.2.1. договору № ДСВ44
від 01.01.2010, за внесення платежів,
передбачених п. 4.1 договору, з
порушенням терміну, визначеного п. 7.3
договору, користувач сплачує власнику
пеню у розмірі 0,1%, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу ,
враховуючи день фактичної оплати.

Позивачем у позові нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача
пеню у розмірі 27599 грн. 95 коп.

У судовому засіданні 18.02.2014 позивачем
надано новий розрахунок суми пені за
яким нараховано 27600 грн. 12 коп. пені З
урахуванням того, що відповідно до ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог, зазначений розрахунок
судом приймається до розгляду та
розцінюється саме як заява про
збільшення розміру позовних вимог в
частині нарахованої та заявленої до
стягнення суми пені.

Пеню позивачем розраховано окремо на
суму боргу за кожним рахунком-фактурою:
на суму боргу за рахунком фактурою №
РК0104 від 31.01.2013 за період з 09.12.2013 по
10.12.2013, на суму боргу за рахунком
фактурою № РК0173 від 28.02.2013 за період з
09.12.2013 по 10.12.2013, на суму боргу за
рахунком фактурою № РК0301 від 31.03.2013 за
період з 19.04.2013 по 17.10.2013, на суму боргу
за рахунком фактурою № РК0415 від 30.04.2013
за період з 24.05.2013 по 26.11.2013 (проте,
фактично нараховано по 21.11.2013), на суму
боргу за рахунком фактурою № РК0522 від
31.05.2013 за період з 20.06.2013 по 10.12.2013, на
суму боргу за рахунком фактурою № РК0691
від 30.06.2013 за період з 25.07.2013 по 10.12.2013, на
суму боргу за рахунком фактурою № РК0796
від 31.07.2013 за період з 16.08.2013 по 10.12.2013, на
суму боргу за рахунком фактурою № РК0916
від 31.08.2013 за період з 19.09.2013 по 10.12.2013, на
суму боргу за рахунком фактурою № РК1005
від 30.09.2013 за період з 18.10.2013 по 10.12.2013.

Проте, оскільки позивачем при
розрахунку пені на суму боргу за
рахунком-фактурою № РК0415 від 30.04.2013 не
вірно визначено період її нарахування,
позовні вимоги в частині заявленої до
стягнення пені підлягають частковому
задоволенню - за розрахунком суду у
розмірі 27566 грн. 99 коп.

За викладених обставин, позов слід
визнати обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню в частині вимог
про стягнення суми боргу у розмірі 725679
грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 6660 грн. 33
коп., пені у розмірі 27566 грн. 99 коп., у
задоволені решти позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України на
відповідача покладається судовий збір
у розмірі пропорційно задоволених
позовних вимог у сумі 15198 грн. 13 коп.

У судовому засіданні відповідно до ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» (м. Луганськ,
кв. Гайового, 35А, ідентифікаційний код
31443937) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рубіжанський
Краситель» (Луганська область, м.
Рубіжне, пл. Хіміків, буд. 2,
ідентифікаційний код 32803997) борг у
розмірі 725679 грн. 00 коп., 3% річні у
розмірі 6660 грн. 33 коп., пеню у розмірі 27566
грн. 99 коп., судовий збір у розмірі 15198
грн. 13 коп., наказ видати позивачу після
набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5.Рішення підписано - 24.02.2014.

Суддя
В.Д. Воронько