ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Справа № 910/4434/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Катеринчук
Л.Й., Коробенка Г.П.
(доповідач)розглянувши матеріали
касаційної скаргиприватного
підприємства Фірми "Вір'єм"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 03.12.2013р.у
справігосподарського суду м. Києваза
позовомКомунального підприємства
Печерського району міста Києва
"Дирекція з управління нежитловим
фондом Печерського району міста
Києва"доприватного підприємства Фірми
"Вір'єм"про стягнення 600724,06 грн. за
участю представників:

позивача: Лялюк Л.В. (представник за дов.
від 08.01.2014р. №2), Богомаза А.К.
(представник за дов. від 08.01.2014р. №1),

відповідача: Безугла С.О. (представник
за дов. від 13.02.2014р. №б/н)

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
Печерського району міста Києва
"Дирекція з управління нежитловим
фондом Печерського району міста Києва"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до приватного
підприємства Фірми "Вір'єм" про
стягнення 600724,06 грн. заборгованості по
орендній платі згідно договору оренди
№139/601 від 25.03.2010 р. за період
користування майном з 01.12.2011р. по
25.11.2012р. в сумі 600724,06 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.06.2013 р. у справі №910/4434/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 03.12.2013р., позов
задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими
рішенням та постановою, ПП Фірма
"Вір'єм" звернулось з касаційною
скаргою до Вищого господарського суду
України, в якій просить їх скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі, мотивуючи скаргу тим, що
оскаржувані рішення ухвалені при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи, та помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

У відзиві КП Печерського району
м.Києва "Дирекція з управління
нежитловим фондом Печерського району
міста Києва" просить залишити
оскаржувані рішення та постанову без
змін.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оспорюваних судових актів, знаходить
необхідним касаційну скаргу
задовольнити частково, враховуючи
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Розпорядженням Печерської районної у
місті Києві ради №343-р від 15.12.2009 р. "Про
надання переможцям конкурсу в орендне
користування нежитлових приміщень
відповідно до розпорядження голови
Печерської районної у місті Києві ради
від 10.12.2009 року №331-р "Про затвердження
результатів конкурсу на право
отримання в оренду нежилих приміщень,
які затверджені для передачі в орендне
користування на конкурсних засадах
розпорядженням голови Печерської
районної у місті Києві ради від 04.12.2009
року №279-р" надано переможцю конкурсу -
ПП Фірмі "Вір'єм" в орендне користування
приміщення по вул. Заньковецькій, 8, у м.
Києві, загальною площею 627,0 кв. м., із
них: 205,5 кв. м. на першому поверсі, 85,4 кв.
м. в цоколі та 336,1 кв. м. в підвалі для
розміщення медичного закладу
(стоматологічні кабінети та кабінет
сімейного лікаря), орендна плата за
перший місяць встановлюється
відповідно до запропонованої суми
переможцем конкурсу в розмірі 145000,00
грн. (з ПДВ).

15.12.2009р. між КП "Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Печерської районної у м. Києві ради", як
орендодавцем, та ПП "Фірма "Вір'єм", як
орендарем, був укладений договір №139/601
оренди нерухомого майна (надалі -
Договір від 15.12.2009р.), відповідно до п. 1.1.
якого орендодавець на підставі
розпорядження голови Печерської
районної у м. Києві ради №343-р від 15.12.2009
р. зобов'язався передати, а орендар -
прийняти у орендне користування
нежитлове приміщення за адресою: м.
Київ, вул. Заньковецька, 8 загальною
площею 627,0 кв. м., із них: 205,5 кв. м. на
першому поверсі, 85,4 кв. м. в цоколі та 336,1
кв. м. в підвалі, для розміщення
медичного закладу (стоматологічні
кабінети та кабінети сімейного лікаря).

Згідно п.9.1 Договору від 15.12.2009 р.,
останній набуває чинності з дня його
підписання та діє з 15.12.2009 р. до 15.12.2010 р.

15.12.2009р. за актом приймання-передачі
нежитлового приміщення (копія якого
наявна в матеріалах справи) позивач
передав, а відповідач прийняв в орендне
користування нежитлове приміщення
загальною площею 627,0 кв.м. із них: 205,5
кв.м. на першому поверсі, 85,4 кв.м. в
цоколі та 336,1 кв.м. в підвалі будинку №8
на вул. Заньковецької у м. Києві.

25.03.2010р. між КП "Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Печерської районної у м. Києві ради", як
орендодавцем, та ПП "Фірма "Вір'єм", як
орендарем, був укладений договір №139/601
оренди нерухомого майна (будівель,
споруд, приміщень) комунальної
власності територіальної громади
Печерського району міста Києва,
відповідно до п. 1.1. якого орендодавець
на підставі розпорядження голови
Печерської районної у м. Києві ради
№343-р від 15.12.2009 р. зобов'язався
передати, а орендар зобов'язався
прийняти у строкове платне
користування нежитлове приміщення за
адресою: м. Київ, вул. Заньковецька, 8
загальною площею 498,0 кв. м., із них: 205, 5
кв. м. на першому поверсі, 85, 4 кв. м. в
цоколі та 207,1 кв. м. в підвалі (протокол
№ 4 від 25.03.2010р.), для розміщення
медичного закладу (стоматологічні
кабінети та кабінети сімейного лікаря).

Пунктом 4.13. договору передбачено,
що орендар сплачує орендну плату та
інші платежі, що визначені цим
договором, до дня фактичної передачі
орендодавцю об'єкта оренди по акту
приймання-передачі.

Згідно з п.9.1 договору, цей договір
набуває чинності з дати підписання
його сторонами і діє з 25.03.2010 р. до
15.12.2010р.

Додатковою угодою №1 від 24.11.2011р. до
договору оренди №139/601 від 25.03.2010р.
сторони домовилися внести зміни до п.
1.1. договору оренди в частині зміни
площі користування приміщенням з
23.08.2011р., а саме: площа орендованих
приміщень становить 364,6 кв. м., з них 191,1
кв. м. - 1-й поверх; 85,4 кв. м. - цоколь; 88,1 кв.
м. - підвал першого рівня за адресою: м.
Київ, буд. №8 на вул. Заньковецької, та
продовжити термін дії договору до
31.03.2012р. включно.

В матеріалах справи відсутній акт
приймання-передачі (повернення)
орендованого майна від відповідача
позивачеві у зв'язку із закінченням дії
договору оренди.

В пункті 4.1. договору сторони погодили,
що за користування об'єктом оренди
орендар сплачує орендодавцю орендну
плату, незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності, розрахунок
якої здійснюється на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
орендної плати за користування майном
територіальної громади Печерського
району м. Києва, що затверджена
рішенням Печерської районної у місті
Києві ради від 12.06.2003 року №105, зі
змінами та доповненнями до неї,
внесеними рішенням районної ради від
19.10.2006 року №14, і яка становить 122756,56
грн. з ПДВ.

Господарським судом попередніх
інстанцій встановлено заборгованість
відповідача перед позивачем за період
з грудня 2011 року по 25 листопада 2012 року
в сумі 600724,06 грн., стягнення яких є
предметом спору у даній справі.

Задовольняючи позов, господарський суд
1-ї інстанції, з яким погодився
апеляційний господарський суд,
виходив з наданого позивачем
розрахунку заборгованості з орендної
плати, який здійснювався на площу 364,6
кв. м., яка зазначена у додатковій угоді
від 24.11.2011 р., з урахуванням розміру
орендної плати, встановленого на
момент підписання договору оренди
№139/601 від 25.03.2010 р. згідно п. 4.1. договору
.

Однак такі висновки колегія вважає
передчасними та такими, що не
відповідають обставинам справи, умовам
договору та положенням чинного
законодавства.

Так, згідно ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 10, 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", орендна плата за користування
комунальним майном є істотною умовою
договору оренди і визначається згідно
з Методики розрахунку орендної плати
та пропорції її розподілу між
відповідним бюджетом, орендодавцем і
балансоутримувачем для об'єктів, що
перебувають у комунальній власності,
яка затверджується органами місцевого
самоврядування на тих самих
методологічних засадах, як і для
об'єктів, що перебувають у державній
власності.

Під час виконання договору оренди
комунального майна рішенням Київської
міської ради від 22.09.2011р. N 34/6250 була
затверджена нова Методика розрахунку
орендної плати за майно територіальної
громади міста Києва, яке передається в
оренду.

Відповідно до п. 15 таблиці №2 Методики
, за використання орендарем
нерухомого майна за цільовим
призначенням для розміщення
приватних закладів охорони здоров"я
встановлюється річна орендна ставка
у розмірі 10 % вартості орендованого
майна.

Відповідно до умов договору оренди
відповідачу передано нерухоме
майно саме для розміщення медичного
закладу ( п. 1.1).

За умовами договору оренди
комунального майна (абз. 1 п. 4.3
договору), розмір орендної плати
підлягає перегляду на вимогу однієї із
сторін у разі зміни Методики її
розрахунку, експертної вартості
нерухомого майна, базових орендних
ставок, цін, тарифів та у інших
випадках, передбачених чинним
законодавством України і Методикою
розрахунку та порядком використання
орендної плати за користування майном
територіальної громади Печерського
району м. Києва.

Розмір орендної плати може також бути
змінено на вимогу однієї із сторін,
якщо з незалежних від них обставин
істотно змінився стан об'єкту оренди, а
також в інших випадках, передбачених
чинним законодавством України та
нормативними актами ( абз. 2 п. 4.3
договору).

При цьому перший абзац пункту 4.3
договору на відміну від його другого
абзацу слід розуміти таким чином, що
у разі зміни Методики розрахунку
орендної плати та за наявності вимоги
однієї із сторін, перегляд у зв"язку з
цим розміру орендної плати є
обов"язковим , беззаперечним та таким,
що не потребує додаткових умов.

З матеріалів справи слідує, що орендар
неодноразово звертався до орендодавця
з вимогою внести зміни до договору
оренди зі встановлення у договорі
розміру орендної плати у відповідності
до Методики розрахунку орендної плати
за майно територіальної громади міста
Києва, яке передається в оренду, що
затверджена рішенням Київської
міської ради від 22.09.2011р.N 34/6250, однак
така вимога орендодавцем в порушення
умов договору залишена без
реагування.

Наведене господарським судом 1-ї та 2-ї
інстанції залишено поза увагою та
дослідженням, що призвело до
помилковості посилань суду при
задоволенні позову на положення ст.
11 ГПК України, оскільки відповідно до
п. 6.2 договору оренди зміни та
доповнення до цього договору
вносяться за згодою сторін шляхом
укладання додаткової угоди чи
відповідно до ст. 11 ГПК України лише у
разі, коли взаємостосунки сторін за
договором не врегульовані цим
договором, чого в даному випадку не
має місця, так як взаємостосунки
сторін за договором з питання
перегляду розміру орендної плати у
разі зміни Методики її розрахунку
сторонами врегульовані п. 4.3
договору.

Отже, враховуючи те , що: - орендна плата
за майно комунальної власності є
регульованою ціною; - згідно договору
оренди зміна Методики розрахунку
орендної плати за майно територіальної
громади міста Києва, зокрема щодо
розміру річної орендної плати, є
підставою для перегляду розміру
орендної плати; - орендодавець
комунального майна зволікає з
виконанням рішення Київської міської
ради від 22.09.2011р. N 34/6250, яке згідно ч. 1 ст.
144 Конституції України є обов'язковим
до виконання щодо зміни розміру річної
орендної плати, вимога орендодавця
про сплату орендної плати за договором
оренди в більшому розмірі, ніж
передбачено у п. 15 таблиці №2 нової
Методики розрахунку орендної плати за
майно територіальної громади міста
Києва, на переконання колегії не
відповідає передбаченим п. 6 ст. 3, ч. 3
ст. 509 та ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права, оскільки дії
орендодавця свідчать про зловживання
формально належним йому суб'єктивним
правом.

За таких обставин, колегія вважає, що
місцевим та апеляційним господарським
судом при вирішенні даного спору були
не в повному обсязі досліджені
обставини справи та неправильно
застосовані норми матеріального
права, що є підставою для скасування
оскаржуваних рішення і постанови із
направленням справи на новий розгляд
до суду 1-ї інстанції.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення господарського суду міста
Києва від 04.06.2013р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 03.12.2013р. у
справі №910/4434/13 скасувати.

Справу направити до
господарського суду міста Києва на
новий розгляд.

Головуючий суддя :
Н.Г. Ткаченко

Судді:
Л.Й. Катеринчук

Г.П. Коробенко