ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 лютого 2014 р.
Справа № 902/184/14

Суддя господарського суду Вінницької
області, Тісецький С.С., розглянувши
заяву позивача про забезпечення
позову у справі

за позовом : товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Поділля-Ойл" (, 29000, м.
Хмельницький, вул. Майборського, 15, кв.
27)

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Промислове
та цивільне будівництво" (, 21036, м. Вінниця, вул. Л. Ратушної, 16,
кв. 2)

про стягнення заборгованості в сумі 152
938,26 грн. згідно договору поставки № 82
від 03.05.2012 року

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Поділля-Ойл" 17.02.2014 року звернулося в
господарський суд Вінницької області з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Промислове
та цивільне будівництво" про стягнення
заборгованості в сумі 152 938,26 грн. згідно
договору поставки № 82 від 03.05.2012 року.

Ухвалою суду від 18.02.2014 року порушено
провадження за вказаним позовом у
справі № 902/184/14 з призначенням до
розгляду в судовому засіданні на 04.03.2014
року.

Окрім того, від позивача надійшла заява
про забезпечення позову б/н від 14.02.2014
року шляхом накладення арешту на майно
відповідача та грошові кошти, що
знаходяться на розрахунковому рахунку
п/р 3 в ВАТ "Райффайзен банк "Аваль",
МФО 380805.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Приписи абзацу 2 п. 1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" № 16 від 26.12.2011 року, визначають,
що особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Пункт 3 вказаної вище постанови
визначає, що умовою застосування
заходів до забезпечення позову за
вимогами майнового характеру є
достатньо обґрунтоване припущення, що
майно (в тому числі грошові суми, цінні
папери тощо), яке є у відповідача на
момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

У заяві позивач вказує, що товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Промислове та цивільне будівництво"
без будь-яких пояснень не бажає
повертати борг та наявні підстави щодо
зняття коштів з розрахункового
рахунку, що робить неможливим
виконання рішення суду.

Водночас, з огляду на наведені вище
приписи, позивачем не надано належних
доказів та не доведена обґрунтованість
припущення у заяві про те, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду,
в зв'язку з чим суд, дійшов висновку про
відмову у задоволенні заяви щодо
застосування заходів забезпечення
позову.

Принагідно, суд зауважує, що одночасне
накладення арешту на майно та грошові
кошти відповідача суперечить п. 1 ч. 1 ст.
67 ГПК України, оскільки можливе
вчинення лише одного із таких заходів.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 66,
67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні
заяви товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Поділля-Ойл" про забезпечення позову
б/н від 14.02.2014 року шляхом накладення
арешту на майно відповідача та грошові
кошти, що знаходяться на
розрахунковому рахунку п/р 3 в ВАТ
"Райффайзен банк "Аваль", МФО 380805.

2. Копію ухвали надіслати сторонам по
справі рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Суддя
Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул.
Майборського, 15, кв. 27)

3 - відповідачу (21036, м. Вінниця, вул. Л.
Ратушної, 16, кв. 2)