ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

25.02.2014 Справа №
901/350/14

За позовом Казенного підприємства
«Південний еколого-геологічний центр»

до відповідача - Кримського
республіканського підприємства «Вода
Криму»

про стягнення 22661,93 грн.

Суддя Медведчук О.Л.

Представники:

від позивача - Єремєєва М.О.,
юрисконсульт, представник за
довіреністю №134 від 13.02.2014;

від відповідача - Кістріна Г.М.,
представник за довіреністю№128/1 від
16.01.2014.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Казенне підприємство
«Південний еколого-геологічний центр»,
звернувся до Господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовною
заявою до Кримського
республіканського підприємства «Вода
Криму», в якій просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача суму
основного боргу в розмірі 20098,00 грн,
суму пені в розмірі 1515,58 грн, суму 3%
річних в розмірі 1048,35 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем у порушення умов договору
не оплачені роботи, виконані позивачем,
у зв'язку з чим за Кримським
республіканським підприємством «Вода
Криму» утворилася основна
заборгованість у розмірі 20098,00 грн, на
яку Казенний підприємством «Південний
еколого-геологічний центр» нараховані
пеня у розмірі 1515,58 грн, а також, 3%
річних у розмірі 1048,35 грн.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача визнав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив суд при винесенні рішення по
справі №901/350/14 затвердити наступний
порядок його виконання: погашення
заборгованості відбувається протягом 7
місяців (з лютого по серпень включно)
рівними щомісячними платежами у
розмірі 3237,50 грн, а за серпень місяць у
розмірі 3237,53 грн, про що зазначив у
відзиві на позовну заяву (а.с. 61 - 63),
зокрема, зазначив про те, що у 2012 році
Кримське республіканське підприємство
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Джанкоя» на виконання
розпорядження Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим №95-р від
28.02.2012 почало підготування до
припинення підприємства, що стало
причиною невиконання останнім
обов'язку по оплаті робіт з вивчення
режиму підземних вод, оцінці їх стану
на ділянці родовища підземних вод, в
результаті чого утворилася
заборгованість у розмірі 20098,00 грн.

Крім того, 24.02.2014 до суду від
відповідача надійшло клопотання про
розстрочку погашення заборгованості
Кримського республіканського
підприємства «Вода Криму» у розмірі
22662,53 грн, а також, суми судового збору у
розмірі 1827,00 грн та затвердження
графіку погашення заборгованості
Кримського республіканського
підприємства «Вода Криму» перед
Казенним підприємством
«Південекогеоцентр» з щомісячною
оплатою боргу протягом 7 місяців, а саме
6 місяців по 3498,50 грн, а у сьомому місяці
- 3498,53 грн.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2010 між Кримським республіканським
підприємством «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Джанкоя» (замовник за
договором) та Казенним підприємством
«Південний еколого-геологічний центр»
(підрядник за договором), укладено
договір №178 (а.с. 9 - 10), згідно умов якого
підрядник зобов'язується у межах
узгодженої сторонами договірної ціни,
виконати за завданням замовника роботи
по вивченню режиму підземних вод,
оцінці їх стану на ділянці родовища
підземних вод, переданого в
експлуатацію Кримського
республіканського підприємства
«Виробниче підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Джанкоя» (водозабір
Джанкойський - 1), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконані роботи (пункт 1.1 договору).

Пунктом 1.2 передбачено, що обсяг та
вартість робіт, передбачені в п. 1.1
договору, визначається протоколом
узгодження про договірну ціну на
підставі кошторису (додатки № 2, 3 до
договору).

Загальна вартість усіх доручених
підряднику робіт за даним договором
складає 26412,00 грн, у тому числі ПДВ із
розрахунку 20% складає 4402,00 грн (пункт 2.1
договору).

Розрахунки за виконані роботи
замовником проводяться щоквартально у
10-тиденний строк після надання актів по
формі 2.

Замовник у відповідності з пунктом 3.1.1
провести оплату в обсязі та у строки,
передбачені в пунктах 2.5 договору, а
підрядник згідно пункту 3.3.1
зобов'язаний приступити до виконання
робіт після виконання замовником
пункту 2.5 даного договору.

За невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань, передбачених даним
договором, сторони несуть
відповідальність, передбачену діючим
законодавством України. У випадку
ненадходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок підрядника
замовник оплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення (пункти 4.1, 4.2
договору).

Даний договір діє з 01.01.2011 із правом
пролонгації, яка настає у випадку, якщо
за 2 місяці до закінчення дії договору
жодна із сторін письмово не попередить
іншу сторону про розірвання договору.

Сторонами на виконання умов договору
підписані акти обміру виконаних
незавершених геологорозвідувальних
робіт за 2011 рік (а.с. 13 - 15).

Проте відповідачем у повному обсязі
роботи, виконані позивачем не оплачені,
у зв'язку з чим Казенне підприємство
«Південекогеоцентр» неодноразово
зверталося до Кримського
республіканського підприємства
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Джанкоя» із
претензіями про оплату заборгованості
№1076 від 14.11.2012, №154 від 19.02.2013, №251 від
19.03.2013 (а.с. 16, 21, 23).

10.04.2013 за №71 Кримське республіканське
підприємство «Виробниче
водопровідно-каналізаційне
господарство м. Джанкоя» надало
відповідь на претензію, в якому
зазначило про те, що розмір боргу,
зазначений у претензії включає в себе
суми, щодо яких вже маються судові
рішення. Крім того, у відповіді
повідомлено про реорганізацію
підприємства, в результаті якої
Кримське республіканське підприємство
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства» не веде господарської
діяльності, а розрахункові рахунки
підприємства закриті, що унеможливлює
погашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно розпорядження Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим від 28.02.2012
№95-р реорганізовано Кримські
республіканські підприємства,
зазначені у додатку 1 до даного
розпорядження (а.с. 26), шляхом їхнього
приєднання до Кримського
республіканського підприємства
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Сімферополя»;
перейменоване Кримське
республіканське підприємство
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Сімферополя» у
Кримське республіканське підприємство
«Вода Криму»; визначено Кримське
республіканське підприємство «Вода
Криму» правонаступником Кримського
республіканського підприємства
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Сімферополя» та
Кримських республіканських
підприємств
водопровідно-каналізаційного
господарства, зазначених у додатку №1
до даного розпорядження, у тому числі і
Кримського республіканського
підприємства «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаціного
господарства м. Джанкоя».

За Розпорядженням Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим від 20.03.2013
№179-р Кримське республіканське
підприємство «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Сімферополя» в
Кримське республіканське підприємство
«Вода Криму».

Таким чином, Кримське республіканське
підприємство «Вода Криму» є
правонаступником Кримського
республіканського підприємства
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Джанкоя», що є
замовником за договором №178 від 28.12.2010.

Згодом, 26.09.2013 вих. №1058 позивач
звернувся вже до Кримського
республіканського підприємства «Вода
Криму» із претензією про погашення
суми заборгованості, пені та 3% річних,
проте до даного часу заборгованість
залишилася не погашеною, що стало
підставою для звернення Казенного
підприємства «Південний
еколого-геологічний центр» із позовною
заявою до Кримського
республіканського підприємства «Вода
Криму» про стягнення основної
заборгованості у розмірі 20098,00 грн, суми
пені у розмірі 1515,58 грн, а також, 3%
річних у розмірі 1048,35 грн.

Суд вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню у повному обсязі з огляду
на наступне.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та статтею 174
Господарського кодексу України,
зокрема, договорів та інших правочинів
(угод); з інших юридичних фактів, а також
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Матеріалами справи, а саме актами
обміру виконаних незавершених
геологорозвідувальних робіт (а.с. 13 - 15)
підтверджується виконання позивачем
умов договору. Також, виконання робіт
не заперечується відповідачем.

Згідно частині 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 2.5 договору передбачено, що
розрахунки за виконані роботи
замовником проводяться щоквартально у
десятиденний строк після надання актів
по формі 2.

Відповідачем обов'язок щодо оплати
виконаних робіт виконано не у повному
обсязі, що підтверджується матеріалами
справи, а саме випискою по особовому
рахунку позивача від 25.11.2013 (а.с. 18 - 19),
згідно якою відповідачем перераховано
позивачу платіж у сумі 2100,00 грн у той
час, як заборгованість складала 22198,00
грн.

Крім того, про наявність
заборгованості у розмірі 20098,00 грн
свідчить акт звірки від 30.01.2014,
підписаний обома сторонами (а.с. 109), а
також, відзив відповідача, в якому
останній визнає наявність
заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги стосовно стягнення
заборгованості у розмірі 20098,00 грн
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі, оскільки є
обґрунтованими та підтвердженими
матеріалами справи.

Також, позивач просить суд стягнути з
відповідача суму пені у розмірі 1515,58
грн, а також, 3% річних у розмірі 1048,35 грн.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу
України визначено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
розмір пені, передбачений ст. 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що у
разі не надходження грошових коштів на
розрахунковий рахунок підрядника
замовник сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення.

Враховуючи, що розмір пені у вигляді
подвійної облікової ставки НБУ на
кожен день прострочення передбачений
договором та не суперечить наведеним
нормам закону, перерахувавши суму пені,
суд вважає можливим задовольнити
вимоги позивача про стягнення пені у
розмірі 1515,58 грн.

Що ж до вимоги про стягнення відсотків
за прострочення грошового зобов'язання
та інфляційних втрат, то дані вимоги
відповідають статті 625 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних,
наданий позивачем, суд встановив, що
розмір №% річних складає 1048,95 грн, проте
оскільки позивачем заявлено до
стягнення суму у розмірі 1048,35 грн, тобто
меншу, суд вважає необхідним
задовольнити саме її.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
Казенного підприємства «Південний
еколого-геологічний центр» про
стягнення основної заборгованості у
розмірі 20098,00 грн, суми пені у розмірі
1515,58 грн, а також, 3% річних у розмірі 1048,35
грн обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Однак, суд звертає увагу на те, що у
прохальній частині позову позивач
вказує загальну суму у розмірі 22662,53
грн, проте сумуючи усі суми, що
підлягають стягненню з відповідача,
суд вважає, що загальна сума, що
підлягає стягненню становить 22661,93 грн
(20098,00 + 1515,58 +1048,35), отже позивачем
допущено арифметичну помилку при
складанні усіх сум.

Щодо заяви про розстрочку погашення
заборгованості Кримського
республіканського підприємства «Вода
Криму» суд на даний час вважає
необхідним відмовити у її задоволенні,
оскільки статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено звернення сторони,
державного виконавця, прокурора із
заявою про розстрочку виконання
рішення на стадії виконання судового
рішення, проте заява подана
відповідачем до прийняття рішення у
справі та сформульована як заява про
розстрочення сплати заборгованості.

Таким чином, суд звертає увагу
відповідача, що він не позбавлений
права звернутися до суду в порядку
зазначеної статті 121 Господарського
процесуального кодексу України із
заявою про розстрочку виконання
рішення суду після набрання ним
законної сили та видачі Господарським
судом Автономної Республіки Крим
наказів на його виконання.

Судовий збір суд відносить на
відповідача згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повне
рішення складено 28.02.2014.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Кримського
республіканського підприємства «Вода
Криму» на користь Казенного
підприємства «Південний
еколого-геологічний центр» суму
основного боргу у розмірі 20098,00 грн,
суму пені в розмірі 1515,58 грн, 3% річних у
розмірі 1048,35 грн, а також, судовий збір у
розмірі 1827,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя О.Л.
Медведчук