КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р. Справа№ 911/2152/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рудченка С.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Степанці О.В.,

від позивача - Проценко Т.Т., від
відповідача - Антоненко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства
«Ерде Банк»

на рішення господарського суду
Київської області від 12.11.2013 року

у справі №911/2152/13

(головуючий суддя Лопатін А.В., судді
Лилак Т.Д., Ярема В.А.)

за позовом публічного акціонерного
товариства «Ерде Банк», м. Київ,

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Магнум-Інвест»,

Київська область, м. Бровари,

про стягнення 55449,70 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ПАТ «Ерде Банк» (далі -
позивач) подало до господарського суду
Київської області позов до ТОВ
«Магнум-Інвест» (далі - відповідач) про
стягнення 55449,70 грн. Позивач посилався
на переплату відповідачеві грошових
коштів у вказаній сумі за виконані
останнім роботи згідно договору №290301
від 29.03.2013 року та вимагав їх
повернення.

Рішенням господарського суду
Київської області від 12.11.2013 року у
справі №911/2152/13 у задоволенні позову
відмовлено. При прийнятті
оскаржуваного рішення місцевий
господарський суд дійшов до висновку
про те, що вимоги ПАТ «Ерде Банк» про
стягнення 55449,70 грн. надмірно сплачених
коштів з підстав ст. 526 ЦК України є
необґрунтованими.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
ТОВ «Ерде Банк» подало до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
господарського суду Київської області
від 12.11.2013 року у справі №911/2152/13 та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги позивач
посилається на ті самі обставини, що і в
позовній заяві.

У своєму відзиві відповідач заперечує
проти задоволення вимог апеляційної
скарги, вважає спірне судове рішення
законним та обґрунтованим, просить суд
залишити його без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 року у
справі №911/2152/13 апеляційну скаргу ПАТ
«Ерде Банк» на рішення господарського
суду Київської області від 12.11.2013 року у
справі №911/2152/13 прийнято до провадження
та призначено розгляд справи №911/2152/13
на 15.01.2014 року.

В судовому засіданні 15.01.2014 року було
оголошено перерву до 12.02.2014 року.

В судовому засіданні 12.02.2014 року було
оголошено перерву до 26.02.2014 року.

В судовому засіданні 26.02.2014 року
представник позивача підтримала
вимоги апеляційної скарги та просила
їх задовольнити. Представник
відповідача в судовому засіданні 26.02.2014
року заперечила проти задоволення
вимог апеляційної скарги з підстав,
викладених у своєму відзиві, просила
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 29.03.2013 року між ПАТ «Ерде
Банк» (замовник) та ТОВ «Магнум-Інвест»
(підрядник) було укладено договір №290301
(далі - договір, а.с. 6-8), згідно умов
якого замовник доручає, а підрядник
зобов'язується на власний ризик
виконати у відповідності до умов
даного договору роботу, а замовник
зобов'язується прийняти цю роботу та
оплатити її (п.п. 1.1 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
підрядник виконує ремонтні роботи в
приміщенні ПАТ «Ерде Банк», за адресою:
м. Харків, вул. Полтавський шлях, 26
згідно з локальними кошторисами, які є
невід'ємними частинами цього договору.

У відповідності до п. 4.1 договору
вартість робіт за даним договором
складає: 2005000,00 грн. (два мільйони п'ять
тисяч гривень), ПДВ 20% - 401000,00 грн.
(чотириста одна тисяча гривень),
загальна сума 2406000,00 грн. (два мільйони
чотириста шість тисяч гривень).

Згідно з п. 5.1 договору оплату в розмірі
100% від вартості договору замовник
здійснює на протязі 3-х днів після
підписання договору.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на виконання договору №290301
від 29.03.2012 року було перераховано
відповідачеві 2400000,00 грн. (платіжне
доручення №1678 від 02.04.2012 року, а.с. 9).

Здавання-приймання виконаних робіт
здійснюється сторонами за актом
протягом 1 дня з моменту повідомлення
замовника про готовність предмету
підряду до приймання (п. 7.1 договору).
Акт здавання-приймання виконаних робіт
є незаперечним документом для
проведення грошових розрахунків (п. 7.7
договору).

Відповідно до п. 7.4 договору при
здаванні-прийманні робіт підрядник
зобов'язаний надати замовнику 2 (два)
примірники акту здавання-приймання
робіт, підписані підрядником. Недоліки,
виявлені під час здавання-приймання
робіт, повинні бути виправлені за
рахунок підрядника.

У відповідності до ч. 1 ст. 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. Уразі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач 31.07.2012 року вручив
представнику позивача згідно з
супровідним листом №3107/1 (а.с. 60)
відповідно до переліку переданих
документів по 2 примірники акту №1 (а.с.
10-21) та акту №2 (а.с. 93-94) приймання
виконаних робіт за липень 2012 року форми
№КБ-2в на 12 арк. та на 8 арк. відповідно, а
також 2 примірники довідки про вартість
виконаних будівельних робіт за липень
2012 року форми №КБ-3 на 2 арк. (а.с. 92).

Згідно з п. 7.6 договору замовник на
протязі 2-х робочих днів після
отримання від підрядника акту
приймання-передавання виконаних робіт
зобов'язаний підписати акт або
відповідним чином відправити
підряднику мотивовану відмову від його
приймання. У випадку мотивованої
відмови замовника від приймання
виконаних робіт, сторонами в 2-х денний
строк складається двохсторонній акт з
вказаними недоліками і строками їх
усунення. Підрядник зобов'язаний
безкоштовно усунути недоліки, які є
наслідком дій виконавця. Після повного
усунення підрядником всіх виявлених
недоліків замовник підписує акт
приймання-передавання виконаних робіт
на протязі 2-х робочих днів. Якщо
замовник не підпише акт виконаних
робіт у встановлений строк або не
надасть мотивовану відмову, виконані
виконавцем згідно даного договору
роботи вважаються прийнятими та
підлягають оплаті.

Позивачем було підписано лише акт №1
приймання виконаних робіт за липень 2012
року на суму 2344550,30 грн.

Також, позивач стверджує, що акта №2
приймання виконаних робіт за липень 2012
року на суму 55449,70 грн. не існує та йому
не передавалось.

Такі твердження позивача колегією
суддів відхиляються з огляду на
наступне.

Як вже зазначалось вище, згідно з
супровідним листом від 31.07.2012 року №3107/1
відповідач вручив представнику
позивача акти приймання виконаних
робіт за липень 2012 року за №1 та №2.
Вказаний супровідний лист не містить
відомостей про те, що представником
позивача отримано не повний перелік
документів, вказаних у цьому листі.

Отже, позивач, отримавши акт №1
приймання виконаних робіт за липень 2012
року форми №КБ-2в на суму 2344550,30 грн. та
підписавши його, не міг не отримати і
акт №2 приймання виконаних робіт за
липень 2012 року форми №КБ-2в на суму 55449,70
грн.

При цьому, матеріали справи не містять
відомостей про те, що позивачем
заявлялась відповідачеві мотивована
відмова від прийняття робіт згідно
договору №290301 від 29.03.2012 року або акта
№2 приймання виконаних робіт за липень
2012 року на суму 55449,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Враховуючи наведене та положення п. 7.6
договору, виконані відповідачем роботи
згідно акту №2 приймання виконаних
робіт за липень 2012 року на суму 55449,70
грн. роботи вважаються прийнятими
позивачем та підлягають оплаті.

Відтак, відповідачем було виконано
робіт згідно договору №290301 від 29.03.2012
року на загальну суму 2400000,00 грн., що
відповідає перерахованій
відповідачеві сумі коштів, і такі
роботи є прийнятими позивачем.

При цьому, колегією суддів враховано
наступне.

Періодичність подання підрядником
типових (примірних) форм визначається у
договорі підряду (пункти 98, 99 та 102
Загальних умов укладення та виконання
договорів підряду в капітальному
будівництві, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.2005
року №668, п. 3.3.8 Правил визначення
вартості будівництва ДБН Д. 1.1-1-2000).
Практикою проведення
взаєморозрахунків за виконані роботи з
будівництва, як правило, прийнято
щомісячне оформлення таких документів.

Пунктами 98, 99 Загальних умов укладення
та виконання договорів підряду в
капітальному будівництві передбачено,
що оплата за виконані роботи
проводиться у порядку, визначеному
договором підряду.

Договором підряду може бути
передбачено, що оплата виконаних робіт
проводиться після прийняття
замовником закінчених робіт (об'єкта
будівництва) або поетапно проміжними
платежами в міру виконання робіт. У
договорі підряду сторони можуть
передбачати надання замовником авансу
з визначенням порядку його
використання.

Розрахунки за виконані роботи
проводяться на підставі документів про
обсяги виконаних робіт та їх вартість.
Документи про виконані роботи та їх
вартість складаються і підписуються
підрядником та передаються замовнику.
Замовник перевіряє ці документи і в
разі відсутності зауважень підписує
їх. Після підписання документів
замовник зобов'язаний оплатити
виконані роботи.

Порядок подання підрядником
документів про обсяги і вартість
виконаних робіт, проведення перевірки
їх достовірності, підписання та оплати
замовником визначається у договорі
підряду.

Наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України від
04.12.2009 року №554 «Про затвердження
примірних форм первинних документів з
обліку в будівництві» затверджено
примірні форми первинних облікових
документів у будівництві №КБ-2в «Акт
приймання виконаних будівельних
робіт» та №КБ-3 «Довідка про вартість
виконаних будівельних робіт та
витрати». Згідно примірної форми №КБ-2в
до акта приймання виконаних
будівельних робіт включаються,
зокрема, адміністративні витрати
(розділ VII примірної форми).

Також, наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 27.08.2000 року №174
затверджено Правила визначення
вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000) (далі
- Правила).

Пунктом 2.8.16 Правил передбачено, що до
зведеного кошторисного розрахунку
вартості будівництва після підсумку
глав 1 - 12 включаються:

- кошторисний прибуток;

- кошти на покриття адміністративних
витрат будівельно-монтажних
організацій;

- кошти на покриття ризику всіх
учасників будівництва;

- кошти на покриття додаткових витрат,
пов'язаних з інфляційними процесами;

- податки, збори, обов'язкові платежі,
встановлені чинним законодавством і не
враховані складовими вартості
будівництва.

У відповідності до п. 3.1.18.4 Правил кошти
на покриття адміністративних витрат
будівельно-монтажних організацій
призначені на відшкодування
адміністративних витрат, що
відносяться до будівельно-монтажних
робіт. Розмір цих коштів приймається з
урахуванням рекомендованих Держбудом
усереднених показників (додаток 13),
виражених у гривнях в розрахунку на
одну людино-годину загальної
кошторисної трудомісткості, і
позначається у графах 7 та 8 ЗКР.

До зведеного кошторисного розрахунку
вартості будівництва включаються
встановлені чинним законодавством
податки, збори, обов'язкові платежі, не
враховані складовими вартості
будівництва. Розмір цих витрат
визначається виходячи з норм і бази для
їх нарахування, встановлених
законодавством. Зазначені витрати
включаються окремими рядками до граф 7,
8 ЗКР. (п. 3.1.22 Правил).

Пунктом 3.3.8 Правил визначено, що
взаєморозрахунки за обсяги виконаних
робіт провадяться за період,
встановлений в контракті (щомісячно, за
етап тощо).

Згідно п. 4.1.2 адміністративні витрати
будівельно-монтажної організації, які
враховуються у вартості будови
(об'єкту), - це загальногосподарські
витрати, спрямовані на обслуговування
та управління будівельно-монтажною
організацією, що не включаються до
собівартості будівельно-монтажних
робіт. Зазначені витрати включаються
до вартості інших витрат за
будівельним контрактом пропорційно
базі розподілу, яка обирається
будівельно-монтажною організацією
самостійно (собівартість відповідного
об'єкту витрат, прямі витрати тощо).
Перелік адміністративних витрат, що
враховано усередненими показниками,
наданими Держбудом, наведено у розділі
I додатку 2 (крім пунктів 6, 11, 14, 15, 16 та
витрат з операційної оренди та
страхування майна) до Методичних
рекомендацій з формування
собівартості будівельно-монтажних
робіт.

Методичні рекомендації з формування
собівартості будівельно-монтажних
робіт затверджено наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 07.05.2002
року №81.

Адміністративні витрати - це
загальногосподарські витрати,
спрямовані на обслуговування та
управління будівельною організацією.
Ці витрати включаються до вартості
будівельно-монтажних робіт за
будівельним контрактом пропорційно
базі розподілу, обраної будівельною
організацією самостійно (п. 6 розділу IV
Методичних рекомендацій).

Розділом 1 додатку 2 до Методичних
рекомендацій з формування
собівартості будівельно-монтажних
робіт визначено перелік витрат
операційної діяльності, які не
включаються до собівартості
будівельно-монтажних робіт, зокрема,
адміністративних витрат.

Отже, на переконання колегії суддів,
акт №2 приймання виконаних робіт за
липень 2012 року форми №КБ-2в на суму 55449,70
грн. відповідає вимогам чинного
законодавства України щодо змісту та
складу витрат.

Також, колегією суддів враховано, що
сума вартості робіт, яка зазначена в
акті №1 приймання виконаних робіт за
липень 2012 року форми №КБ-2в на суму
2344550,30 грн. та акті №2 приймання
виконаних робіт за липень 2012 року форми
№КБ-2в на суму 55449,70 грн., не перевищує
договірної ціни (а.с. 58-59), погодженої
сторонами при укладенні договору.

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення вимог ПАТ «Ерде Банк» про
стягнення з ТОВ «Магнум-Інвест» 55449,70
грн. надмірно сплачених коштів,
оскільки така надмірна сплата
відсутня.

Поряд із тим цим, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити наступне.

Вимоги позивача у даній справі
ґрунтуються на неналежному виконанні
відповідачем умов договору №290301 від
29.03.2012 року з посиланням на ст. 526 ЦК
України.

При цьому, договором правовідносини
щодо повернення відповідачем надмірно
сплачених позивачем коштів не
врегульовані.

Інших матеріально-правових підстав,
якими було б передбачено обов'язок
відповідача по поверненню надмірно
сплачених позивачем коштів ПАТ «Ерде
Банк» не зазначено.

В п. 2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року №6 «Про судове рішення» зазначено,
що з огляду на вимоги частини першої ст.
4 ГПК господарський суд у прийнятті
судового рішення керується (та
відповідно зазначає у ньому) не лише
тими законодавчими та/або
нормативно-правовими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але якими регулюються
спірні правовідносини у конкретній
справі (якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову).

Відповідно до частини п'ятої ст. 22 ГПК
України зміна підстав позову є правом
позивача та можлива до початку
розгляду справи по суті.

Підстава позову - це фактичні
обставини, на яких ґрунтується вимога
позивача.

Пленум Вищого господарського суду
України в п. 3.12 постанови від 26.12.2011 року
№18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (із змінами та
доповненнями) вказав, що зміна предмета
позову означає зміну вимоги, з якою
позивач звернувся до відповідача, а
зміна підстав позову - це зміна
обставин, на яких ґрунтується вимога
позивача.

Як вірно вказав суд першої інстанції,
чинним законодавством господарський
суд не наділений правом на свій розсуд
змінювати предмет або підстави позову
та зобов'язаний вирішити спір згідно
визначених позивачем предмету та
підстави позову.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 20.06.2013 року у справі
№5011-4/14557-2012.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а при їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, які
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
місцевий господарський суд, виконавши
всі вимоги процесуального закону і
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права, в рішенні
місцевого господарського суду повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів встановила,
що обставини, на які посилається
скаржник, не можуть бути підставою для
зміни або скасування рішення
господарського суду Київської області
від 12.11.2013 року у справі №911/2152/13.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Ерде Банк» на
рішення господарського суду Київської
області від 12.11.2013 року у справі №911/2152/13
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Київської області від 12.11.2013 року у
справі №911/2152/13 залишити без змін.

3. Справу №911/2152/13 повернути до
господарського суду Київської області.

Головуючий суддя
С.Г. Рудченко

Судді
О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз