ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2014 р.
Справа № 911/1981/13

За позовом Заступника прокурора
Шевченківського району міста Києва

в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної

промисловості та
Публічного акціонерного товариства
"Національна

акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства
"Управління житлово-комунального

господарства", м. Славутич

про стягнення 5 830 522 грн. 08 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

прокурор - Дапорук С.М.

позивач 1 - не з'явився;

позивач 2 - Станішевський І.С. (дов. № 14-69
від 22.03.2013 р.);

відповідач - Адаменко Н.П.

Обставини справи:

Заступник прокурора Шевченківського
району м. Києва звернувся до суду з
позовом в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України та Національної
акціонерної компанії "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
про стягнення з відповідача КП
"Управління житлово-комунального
господарства" м. Славутич 5 830 522 грн. 08
коп., які складають: 5 133 038 грн. 47 коп.
заборгованості за поставлений
природний газ, 41 098 грн. 01 коп.
інфляційних втрат, 202 329 грн. 84 коп. 3 %
річних, 420 610 грн. 63 коп. пені та 33 445
грн. 03 коп. штрафу.

Відповідач проти позову заперечує
частково, а саме в частині нарахування
штрафних санкцій (штрафу, пені) просить
застосувати строки позовної давності
відповідно до ст. 258 ЦК України.
Заслухавши пояснення представників
сторін в судовому засіданні
оголошувалась перерва з 29.01.2014 року по
05.02.2014 року для надання позивачем
письмових пояснень щодо нарахування
штрафних санкцій, та надання
розрахунку.

Після оголошеної перерви у судовому
засіданні 05.02.2014 року прокурором була
подана заява про збільшення позовних
вимог, якою останній просив стягнути з
відповідача 5 133 038 грн. 47 коп. боргу, 326 788
грн. 54 коп. 3% річних, 28 418 грн. 27 коп.
інфляційних втрат, 420 610 грн. 63 коп. пені,
33 445 грн. 03 коп. штрафу.

Відповідно до статті 22 ГПК України
позивачу надано право до винесення
рішення по суті, зокрема, змінити
предмет або підставу позову, збільшити
розмір позовних вимог.

Під збільшенням розміру позовних вимог
слід розуміти збільшення суми позову
за тією ж вимогою, яку було заявлено у
позовній заяві прокурор просить
збільшити позовні вимоги в частині
нарахування 3 % річних та інфляційних
втрат. Розглянувши подану заяву суд не
приймає її до розгляду оскільки
позивач не позбавлений права за
наявністю судового рішення самостійно
звернутись з позовом до господарського
суду на загальних підставах. Крім того,
поданий розрахунок не відповідає
вимогам п. 2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.07.2012 року № 01-06/928/2012.

Представник позивача 1 в засідання суду
не з'явився, не виконав вимоги суду, про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштового відправлення.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника позивача 1 не перешкоджає
розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника позивача 1,
згідно статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін та прокурора, суд
встановив:

01 жовтня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством «Київоблгаз»
та Комунальним підприємством
«Управління житлово-комунального
господарства» в м. Славутич було
укладено договір № 900900043-ТКЕ-БО/11 на
постачання природного газу для
вироблення теплової енергії для потреб
установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання, відповідно до умов
якого Постачальник зобов'язався
постачати природний газ Споживачу в
обсягах і порядку, передбачених
Договором, а споживач зобов'язався
оплачувати постачальнику вартість
газу і наданих послуг у розмірах,
строках, порядку та на умовах,
передбачених Договором.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору ціна за 1000
м3 природного газу, який передається
споживачу, без збору до затвердженого
тарифу на природний газ у вигляді
цільової надбавки (2%) до ціни газу,
тарифів на його транспортування,
розподіл і постачання, становить 3023,50
грн., крім того ПДВ - 604,70 грн., разом - 3628,20
грн., яка корегувалась згідно умов
додаткових угод № 1, 2, 3, 5, 6, 7 до
договору.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що
оплата за газ з врахуванням вартості
постачання та транспортування газу,
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами в такому порядку:
оплата в розмірі 34% від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться не пізніше 10 числа місяця
поставки, оплата в розмірі 33% від
вартості запланованих місячних
обсягів проводиться до 20 та 30 числа
місяця поставки, остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 7 числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

На виконання умов Договору
Постачальник передав в період з жовтня
2011 року по липень 2012 року природний газ
в обсязі відповідно умов договору,
згідно актів приймання-передачі
природного газу від 31.10.2011 р., 30.11.2011 р.,
31.12.2011 р. 31.01.2012 р., 29.02.2012 р., 31.03.2012 р.,
30.04.2012 р., 31.05.2012 р., 30.06.2012 р., 31.07.2012 р.,
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Проте, відповідач за отриманий від
позивача природний газ розрахувався
частково, і станом на 15.04.2013 року мав
заборгованість перед останнім у сумі 5
133 038 грн. 47 коп.

21 листопада 2012 року Публічне
акціонерне товариство «Київоблгаз» та
Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» уклали договір №
14/7110/12 про відступлення права вимоги.
Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. зазначеного
договору первісний кредитор передає, а
новий кредитор приймає на себе право
вимоги до боржника первісного
кредитора КП «УЖКГ» в м. Славутич за
договором на постачання природного
газу № 900900043-ТКЕ-БО/11 від 01.10.2011 року у
сумі 5 133 038,47 грн. Крім передачі права
вимоги оплати спожитого природного
газу за зобов'язанням, зазначеним в п.
1.1. договору, до Нового кредитора
переходять права вимоги стягнення всіх
штрафних санкцій, інфляційних втрат та
відсотків, пов'язаних з невиконанням
або неналежним виконанням боржником
своїх зобов'язань за вищезазначеним
договором.

Відповідно до п. 2.2. договору про
відступлення права вимоги, право
вимоги вважається переданим після
фактичної передачі документів,
зазначених в п.2.1. цього договору.
Передача документів оформлюється
актом приймання-передачі з зазначенням
переліку переданих документів. До
позовної заяви додається копія акту
приймання-передачі документів від
01.11.2012, який засвідчує
приймання-передачу документів,
зазначених в п.2.1 договору про
відступлення права вимоги. Таким чином,
право вимоги первісного кредитора до
відповідача вважається переданим
позивачеві 27.11.2012 року.

У відповідності до п. 2.3. договору про
відступлення права вимоги та ст. 316 ЦКУ,
відповідача було належним чином
повідомлено про відступлення права
вимоги, про що Свідчить лист ПАТ
«Київоблгаз» до КП «УЖКГ» в м. Славутич
№ 12-4246 від 27.11.12 року.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК
України встановлює, що до нового
кредитора переходять права первісною
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав. Згідно зі ст.516 ЦК України,
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 5 133 038 грн. 47 коп. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач
просить суд стягнути з відповідача 41 098
грн. 01 коп. інфляційних втрат та 202 329
грн. 84 коп. 3 % річних.

Заперечення відповідача не
приймаються судом до уваги виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з оплати
поставленого газу за договором, з нього
на користь позивача на підставі ст. 625
ЦК України підлягає стягненню 41 098 грн.
01 коп. інфляційних втрат та 202 329 грн. 84
коп. 3% річних, які нараховані позивачем
відповідно до вимог закону та умов
договору.

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено штраф та пеню (частина перша
статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК
України, статтями 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Відповідно до п. 7.5. Договору
передбачено, що за несвоєчасну оплату
газу у строки, зазначені в п. 6.1. цього
Договору, Покупець сплачує на користь
Постачальника, крім суми
заборгованості з врахуванням
інфляційних втрат та 3 відсотків річних
за весь час прострочення, пеню у
розмірі подвійної облікової станки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу, за кожний
день прострочення платежу. За
прострочення строку платежу понад
тридцять календарних днів Покупець
сплачує Постачальнику штраф у розмірі 7
відсотків від суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
оплати отриманого газу нараховано 420 610
грн. 63 коп. пені та 33 445 грн. 03 коп. штрафу
відповідно до наданого розрахунку,
який відповідає вимогам закону.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 525, 526
ЦК України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
«Управління житлово-комунального
господарства» в місті Славутич (07100,
Київська область, м. Славутич, вул.
Військових будівельників, буд. 8, код
31476318) на користь Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, буд. 6, код 20077720) - 5 133 038
(п'ять мільйонів сто тридцять три
тисячі тридцять вісім) грн. 47 коп. боргу,
420 610 (чотириста двадцять тисяч шістсот
десять) грн. 63 коп. пені, 33 445 (тридцять
три тисячі чотириста сорок п'ять) грн. 03
коп. штрафу, 41 098 (сорок одна тисяча
дев'яносто вісім) грн. 01 коп.
інфляційних втрат, 202 329 (двісті дві
тисячі триста двадцять дев'ять) грн. 84
коп. трьох відсотків річних.

Стягнути з Комунального підприємства
«Управління житлово-комунального
господарства» в місті Славутич (07100,
Київська область, м. Славутич, вул.
Військових будівельників, буд. 8, код
31476318) в дохід Державного бюджету
України 68 820 (шістдесят вісім тисяч
вісімсот двадцять) грн. 00 коп. судового
збору.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Мальована Л.Я.