КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2014 р. Справа№ 910/22806/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Глущенко Д.В.-
представник;

Від відповідача: Станішевський І.С. -
представник;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Донецькміськгаз"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013

у справі № 910/22806/13 (Головуючий суддя:
Паламар П.І.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Донецькміськгаз"

до Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"

про стягнення неустойки, сум за
прострочення виконання боржником
грошового зобов'язання, ціна позову 317
682,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Донецькміськгаз" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
про стягнення з останнього пені в
розмірі 264 813,13 грн. та 3% річних в розмірі
52 869,00 грн., що разом складає 317 682,13 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 позов задоволено
частково.

Присуджено до стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Донецькміськгаз" 52 869,00
грн. 3% річних з простроченої суми, 26 481,31
грн. пені.

У позові в іншій частині відмовлено.

Рішенням суду першої інстанції
зменшено розмір пені, яка підлягає
стягненню з відповідача з 264 813,13 грн. до
26 481,31 грн. з підстав відсутності даних
про заподіяння позивачу збитків у
зв'язку з простроченням відповідачем
зобов'язання та стану його виконання на
час розгляду справи судом першої
інстанції, співрозмірності належних до
сплати відповідачем штрафних санкцій і
сумою прострочення, а також з
урахуванням інтересів сторін у
забезпеченні сталого функціонування
паливного-енергетичного комплексу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції від 17.12.2013, позивач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати в частині відмови в
стягненні з відповідача пені на суму 238
331,82 грн; в іншій частині рішення
залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог скаржник
зазначив, що рішення суду прийнято з
неповним з'ясуванням обставин справи,
на підтвердження чого в своїй
апеляційній скарзі виклав ряд
обставин, які, на його думку, виступають
підтвердженням його правової позиції
та спростовують правильність
винесеного рішення.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Донецькміськгаз" у справі № 910/22806/13
передано на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Отрюху Б.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
17.01.2014 для розгляду апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Донецькміськгаз" сформовано колегію
суддів у складі: Головуючого судді
Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.01.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження.

Відповідач не скористався своїм правом
згідно ч. 1 ст. 96 ГПК України та не надав
суду відзив на апеляційну скаргу, що
відповідно до ч. 2 ст. 96 ГПК не
перешкоджає перегляду рішення суду
першої інстанції.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення суду,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

21.01.2013 між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Донецькміськгаз"
(Газорозпоідьне підприємство, позивач)
та Публічним акціонерним товариством
"Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" (Замовник,
відповідач) укладено договір № 14/973/13
(Договір) на розподіл природного газу.

Згідно з п.2.1 Договору Газорозподільне
підприємство зобов'язується у 2013 році
надати Замовнику послугу з
транспортування природного газу
газорозподільними мережами до
балансової належності об'єктів
замовника або його споживачів.

Замовник зобов'язується сплатити
Газорозподільному підприємству
вартість послуги з транспортування
природного газу у розмірі, строки та
порядку передбаченими умовами
Договору ( п.2.2 Договору).

Тариф на транспортування 1000 м3 газу
розподільчими трубопроводами
виконавця встановлений в розмірі 193,20
грн. з урахуванням ПДВ (п. 5.1 Договору).

Обсяг про транспортованого природного
ГРМ підтверджується підписаними
сторонами актом наданих послуг з
транспортування природного газу, що
оформлюється на підставі даних
комерційних вузлів обліку (п.3.6
Договору).

Розрахунки за надані послуги
здійснюються Замовником у
безготівковій формі шляхом
перерахуванням відповідних сум на
розрахунковий рахунок
Газорозподільного підприємства на
підставі акту наданих послуг,
зазначено в п.3.6 цього Договору.
Остаточний розрахунок за фактично
надані послуги здійснюється до 20-го
числа місяця наступного за місяцем
надання послуг(п.5.5 Договору).

Строк дії договору відповідно до умов
п. 11.1 договору встановлений з 1 січня до
31 грудня 2013 року в частині
транспортування природного газу, в
частині проведення розрахунків за
послуги - до їх повного здійснення.

Розділом 7 Договору встановлена
відповідальність сторін за
невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань за Договором.

Факт надання позивачем відповідачу
протягом січня-вересня 2013 року послуг з
транспортування 245123212 м3 природного
газу вартістю 5376160,81 грн.
підтверджується актами наданих послуг
з транспортування газу, а саме:

- від 31 січня 2013 на суму 13 797 031,01
грн.;

- від 28 лютого 2013 на суму 11 511 447,38
грн.;

- від 31 березня 2013 на суму 11 551 999,87
грн.;

- від 30 квітня 2013 на суму 4 046 189,53
грн.;

- від 31 травня 2013 на суму 1 620 929,06
грн.;

- від 30 червня 2013 на суму 1 160 051,63
грн.;

- від 31 липня 2013 на суму 1 116 289,26 грн.;

- від 31 серпня 2013 на суму 1 312 335,43
грн.;

- від 30 вересня 2013 на суму 1 787 484,49
грн.

Відповідач, в свою чергу, свої
зобов'язання з оплати наданих протягом
січня-вересня 2013 року послуг за
Договором виконав не в повному обсязі
та з порушенням строків, встановлених
у Договорі.

З огляду на порушення відповідачем
встановлених договором строків оплати
поставленого газу, позивач просить
стягнути з відповідача пеню, а також
відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних
за прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Відповідно до вимог ст.610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом
зобов'язання(неналежне виконання).

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу
України унормовано, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на те, що відповідач
прострочив оплату наданих йому послуг,
колегія суддів приходить до висновку
про стягнення з останнього на користь
позивача відповідно до вимог ст.625
Цивільного кодексу України три
проценти річних з простроченої суми у
розмірі 52 869,00 грн.

Крім того, у зв'язку з простроченням
оплати позивач вправі вимагати від
відповідача сплати належної
відповідно до умов п.7.2.1 договору пені у
розмірі 264 813,13 грн.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.3
ст.549 Цивільного кодексу України).

У разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу ( ч.1 ст.233 Господарського
кодексу України).

Якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій (
ч.2 ст.233 Господарського кодексу
України).

Виходячи з того, що на час вирішення
спору відповідачем в значній мірі
виконані договірні зобов'язання,
враховуючи співрозмірність належним
до сплати відповідачем штрафних
санкцій із сумою прострочення, а також
те, що невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань позивачу або іншим
учасникам господарських відносин не
заподіяні збитки, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо зменшення розміру
належної з відповідача на користь
позивача пені з 264 813,13 грн. до 26 481,31 грн.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Доводи, наведені позивачем в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається. Апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Донецькміськгаз" є необґрунтованою та
задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Донецькміськгаз" залишити без
задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 у справі № 910/22806/13
залишити без змін.

Матеріали справи № 910/22806/13 повернути
Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко