ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р. Справа № 926/82/14.

За позовом комунального підприємства
"Чернівціводоканал"

до комунального житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №17

про стягнення заборгованості - 54499,65
грн.

Суддя Скрипничук Iван Васильович

Представники:

позивача - Кошман О.В., довіреність № 20/17
від 31.07.2013

відповідача - Черевко Я.З., довіреність
№ 444 від 27.12.2013

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство
«Чернівціводоканал» м. Чернівці
звернулось з позовом до комунального
житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 17 м. Чернівці про
стягнення 54499,65 грн. заборгованості за
надані послуги з централізованого
водопостачання холодної води та
централізованого водовідведення
житлових будинків згідно договору №
17/01 від 09.01.2013.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
на виконання умов договору № 17/01 від
09.01.2013 позивач забезпечив
централізоване водопостачання
холодної води та централізованого
водовідведення житлових будинків
згідно додатку № 1 до договору у
листопаді 2013 року, що підтверджується
картками обліку зняття показників
загальнобудинкових лічильників.

Нарахування плати згідно договору
відповідачу здійснюється на підставі
тарифів, визначених національною
комісією, що здійснює регулювання у
сфері комунальних послуг.

Відповідач у відзиві на позов позовні
вимоги заперечує, посилаючись на те, що
договір від 09.01.2013 не містить положень,
за якими виконавець зобов'заний
сплачувати виробнику (КП
«Чернівціводоканал») різницю, яка
виникла між показниками
загальнобудинкових лічильників та
сумарними показниками спожитої води.

Отже, позивачем документально не
підтверджено витрати об'ємів води,
спожитої споживачами - юридичними та
фізичними особами, які мають
лічильники, на дату зняття показників,
у зв'язку з чим не підтверджена
документально сума заявлених позовних
вимог у розмірі 54499,65 грн.

У засіданні суду 05.02.2014 за участі
представників сторін оголошено
перерву до 18.02.2014.

18.02.2014 у засіданні суду оголошено
перерву до 25.02.2014.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази, суд вважає, що
правових підстав для задоволення
позову немає з огляду на наступне.

Так, між комунальним житловим
ремонтно-експлуатаційним
підприємством № 17 (відповідач) та
комунальним підприємством
«Чернівціводоканал» (позивач) 09.01.2013
укладено договір № 17/01 про надання
послуг з централізованого
водопостачання холодної води та
централізованого водовідведення
житлових будинків.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Згідно п.3.2 договору виробник (позивач)
зобов'язався надати послуги
централізованого водопостачання та
центрального водовідведення -
цілодобово до точки розмежування
послуг, а саме зовнішній зріз
фундаменту будинку або споруди щодо
водопостачання та контрольний
колодязь на каналізаційному випуску з
будинку або споруди щодо відведення.

Як зазначалось вище, позивач,
обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує,
що оскільки відповідачу були надані
послуги згідно договору з
централізованого водопостачання
холодної води та отримані останнім, що
підтверджується картками обліку
показників загальнобудинкових
приладів обліку в будинках згідно
додатку № 1 до договору, а тому повинні
бути оплачені.

Натомість, на думку суду, дана вимога є
безпідставною з огляду на те, що
позивач вимагає від відповідача
оплатити вартість води, яка виникла у
листопаді 2013 року, як різницю в об'ємах
між показниками загальнобудинкових
лічильників та сумарними показниками
квартирних лічильників, лічильників
юридичних осіб - власників нежитлових
приміщень, мешканців, у яких відсутні
засоби обліку.

Крім того, договір № 17/01 від 09.01.2013 не
містить жодних вимог, де б виконавець
(відповідач) зобов'язався сплачувати
виробнику (позивачу) різницю, яка
виникла між показниками
загальнобудинкових лічильників та
сумарними показниками спожитої води.

Статтею 1 Закону України «Про питну
воду та питне водопостачання»
визначено, що споживач питної води - це
юридична або фізична особа, яка
використовує питну воду для
забезпечення фізіологічних,
санітарно-гігієнічних, побутових та
господарських потреб.

При цьому, суд зауважує, що відповідач
не є споживачем послуг КП
«Чернівціводоканал», не здійснює
абонентний облік споживачів питної
води, також не здійснює збір коштів та
зняття показників квартирних
лічильників, а отже не є покупцем води
та послуг, які надає позивач.

Відповідно до умов договору відповідач
зобов'язався здійснювати
техобслуговування
внутрішньо-будинкових мереж та
устаткування, як це передбачено
Правилами утримання житлових будинків
та прибудинкової території. У зв'язку з
цим, суд взяв до уваги аргумент
відповідача, що актами обстеження
загальнобудинкових водопровідних
мереж за листопад 2013 року, які залучені
до матеріалів справи, зафіксовано, що
витоків води із загально будинкових
мереж водопостачання, які могли б
привести до не облікованого витоку
води, не зареєстровано. Також не
виявлено у листопаді 2013 року
самовільного приєднання до
водопровідних мереж у технічних
підвалах житлових будинків.
Внутрішньобудинкові мережі
водопостачання та водовідведення
знаходяться у задовільному стані, воду
для власних потреб (полива, миття
під'їздів, промивки трубопроводів)
згідно договору від 09.01.2013 відповідач
не використовує. Постачання холодної
води в адміністративні приміщення
відповідача здійснюється за окремим
договором.

Відповідно до договору № 17/01 від 09.01.2013
(п. 3.4) відповідач вносить позивачу
плату лише за воду, яка
використовується на поливання дворів,
зелених насаджень, газонів, при
будинкових територій, прибирання
громадських і дворових туалетів, тощо
відповідно до показів засобів обліку
води або норм водоспоживання.

Узагальнюючи, суд зазначає, що
позивачем не надано беззаперечних
доказів про спожиту саме відповідачем
воду на суму позовних вимог у розмірі
54499,65 грн., не довів тих обставин, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог, а тому в позові слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
82, 84, 49 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

У позові відмовити.

Повне рішення складено 27.02.2014.

Суддя
І.В. Скрипничук