м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25411/13 10.02.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична фірма
«Безпека бізнесу»

до громадської організації
«Всеукраїнська спілка автомобілістів»

про стягнення 487 130,32 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Пивоваров В.М. -
керівник, відповідно до протоколу № 5
від 22.01.2009 р.;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
фірма «Безпека бізнесу» до громадської
організації «Всеукраїнська спілка
автомобілістів» про стягнення 487 130,32
грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 16 серпня 2010 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Юридична фірма
«Безпека бізнесу» та громадською
організацією «Всеукраїнська спілка
автомобілістів» укладено договір
оренди об'єкта нерухомості № 16-08/10-1. До
даного договору укладено чотири
додаткові угоди: додаткова угода № 1
від 01.11.2010 року, додаткова угода № 2 від
20.12.2010 року, додаткова угода № 3 від
22.07.2011 року, додаткова угода № 4 від
19.08.2011 року.

25 вересня 2012 року переукладено договір
оренди об'єкта нерухомості № 25-09/12-1.

Згідно п. 5.7 договору оренди, у разі
проведення поліпшень об'єкта оренди,
які узгоджені з орендодавцем, орендар
матиме право на відшкодування йому
вартості таких поліпшень або
зарахування такої вартості в рахунок
орендної плати за цим договором.

Позивач здійснив роботи, спрямовані на
поліпшення будівлі, а саме: ремонт даху
другого поверху, 501 кімнати, першого
поверху, водопостачання будівлі,
цокольного поверху, ліфта, другого
поверху (заміна вікон), третього
поверху, четвертого поверху (заміна
вікон).

Дані роботи з поліпшення позивачем
здійснювались з 05.11.2010 року по 12.12.2012
року, що підтверджується відповідними
договорами, дефектними актами, актами
приймання виконаних підрядних, та
будівельних робіт та банківськими
виписками.

20.06.2013 року позивач вернувся до
відповідача з листом № 412/7 з проханням
відшкодувати вартість поліпшень
будівлі та просив здійснити
відшкодування у строк до 27.06.2013 року.

Відповідач не виконав зобов'язання за
договором оренди, тому позивач
звернувся до суду з позовною заявою про
стягнення заборгованості за договором
оренди.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.12.2013 року порушено
провадження, розгляд справи призначено
на 28.01.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 року розгляд справи
відкладено на 10.02.2014 року, у зв'язку із
неявкою представника відповідача у
судове засідання.

У судове засідаання 10.02.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали Господарського суду м.
Києва від 30.12.2013 року не виконав, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 011.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд позов
задовольнити та стягнути основну суму
заборгованості в розмірі 483 074,78 грн.,
інфляційні втрати в розмірі 482,11
грн.,три відсотки річних в розмірі 3
573,43 грн. та судові витрати покласти на
відповідача.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними
матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

16 серпня 2010 року між товариством з
обмеженою відповідальністю «Юридична
фірма «Безпека бізнесу» та громадською
організацією «Всеукраїнська спілка
автомобілістів» укладено договір
оренди об'єкта нерухомості № 16-08/10-1. До
даного договору укладено чотири
додаткові угоди: додаткова угода № 1
від 01.11.2010 року, додаткова угода № 2 від
20.12.2010 року, додаткова угода № 3 від
22.07.2011 року, додаткова угода № 4 від
19.08.2011 року.

25 вересня 2012 року переукладено договір
оренди об'єкта нерухомості № 25-09/12-1.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 1.1. договору оренди, в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, орендодавець зобов'язується
передати за плату орендареві у
строкове користування, а орендар
зобов'язується прийняти у строкове
користування, нежитлову будівлю, що
визначена у п. 1.3. договору та
сплачувати орендну плату.

Згідно п. 1.3 договору оренди, об'єкт, що
орендується, являє собою нежитлову
будівлю, що стоїть окремо, з підсобними
(допоміжними) спорудами, за адресою м.
Київ, вул. Дегтярівська, 8-а, загальною
площею 4 246, 6 кв. м., кількість поверхів
- 5, підвал, цокольний та технічний
поверх. Стан об'єкта, що орендується, на
момент передачі в оренду та наявні
недоліки будуть визначені сторонами в
акті передавання-приймання.

16.08.2010 року відповідачем передано
позивачеві будівлю в оренду.

Пунктом 2 договору оренди встановлено,
що об'єкт, визначений п. 1.3. передається
в оренду для забезпечення
підприємницької діяльності орендаря
та наступного його передавання в
суборенду третім особам. Орендар має
право без отримання попередньої згоди
орендодавця передавати об'єкт оренди
або його частину в суборенду третім
особам.

Відповідно до п. 4.1. договору оренди,
строк оренди складає 24 (двадцять
чотири) календарних місяці з дати
вказаної у п. 10.1. цього договору.

Згідно п. 10.1. договору оренди, цей
договір вважається укладеним і набирає
чинності з 01.01.2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 778 Цивільного
кодексу України, якщо поліпшення речі
зроблено за згодою наймодавця, наймач
має право на відшкодування вартості
необхідних витрат або на зарахування
їх вартості в рахунок плати за
користування річчю.

Згідно п. 5.7 договору оренди, у разі
проведення поліпшень об'єкта оренди,
які узгоджені з орендодавцем, орендар
матиме право на відшкодування йому
вартості таких поліпшень або
зарахування такої вартості в рахунок
орендної плати за цим договором.

Позивач здійснив роботи, спрямовані на
поліпшення будівлі, а саме: ремонт даху
другого поверху, 501 кімнати, першого
поверху, водопостачання будівлі,
цокольного поверху, ліфта, другого
поверху (заміна вікон), третього
поверху, четвертого поверху (заміна
вікон).

Дані роботи з поліпшення позивачем
здійснювались з 05.11.2010 року по 12.12.2012
року, що підтверджується відповідними
договорами, дефектними актами, актами
приймання виконаних підрядних, та
будівельних робіт та банківськими
виписками, які знаходяться в
матеріалах справи.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що загальна заборгованість
відповідача становить 483 074,78 грн.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідні положення також
визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7
статті 193 ГК України одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, крім випадку коли право
такої відмови встановлено договором
або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до п.п. 9.1.1. договору оренди,
порушення договору є його невиконання
або неналежне виконання, тобто
виконання з порушенням умов,
визначених змістом цього договору.

20.06.2013 року позивач вернувся до
відповідача з листом № 412/7 з проханням
відшкодувати вартість поліпшень
будівлі та просив здійснити
відшкодування у строк до 27.06.2013 року, що
зареєстрований за вх. № 83 від 20.06.2013
року.

Відповідач не виконав зобов'язання за
договором оренди.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
факт наявності заборгованості за
договором оренди об'єкта нерухомості №
25-09/11-1 від 25 вересня 2012 року у розмірі 483
074,78 грн., належним чином доведений,
документально підтверджений, тому
вимоги позивача визнаються судом
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача
індекс інфляції в розмірі 482,11 грн. та
три проценти річних у розмірі 3 573,43
грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже передбачене законом право
кредитора вимагати спати боргу з
урахуванням, процентів річних є
способом захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утриманими
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на
суму боргу та проценти річних входять
до складу грошового зобов'язання і не
ототожнюються із санкціями за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань, тому судом
визнаються обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення індексу
інфляції в розмірі 482,11 грн. та трьох
процентів річних у розмірі 3 573,43 грн. є
обґрунтованими за розрахунком
позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з громадської організації
«Всеукраїнська спілка автомобілісті»
(04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 8-а, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Юридична
фірма «Безпека бізнесу» (01021, м. Київ,
вул. М. Грушевського, буд. 28/2; н.п. № 43,
) основну суму
заборгованості в розмірі 483 074
(чотириста вісімдесят три тисячі
сімдесят чотири) грн. 78 коп., індекс
інфляції в розмірі 482 (чотириста
вісімдесят дві) грн. 11 коп., три проценти
річних в розмірі 3 573 (три тисячі п'ятсот
сімдесят три) грн. 43 коп., судовий збір у
розмірі 9 742 (дев'ять тисяч сімсот сорок
дві) грн. 61 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
18.02.2014 року.

Суддя

С.М.Мудрий