Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
___________________________________________
УХВАЛА

Від "24" лютого 2014 р.

За заявою Управління Пенсійного фонду
України в Житомирському районі
Житомирської області (м. Житомир),
Житомирського міського центру
зайнятості (м.Житомир), Приватного
підприємства "Вікторія" (м.Житомир),
Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1
АДРЕСА_1

До боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Левків-Агро"
(с.Левків Житомирського району)

про визнання банкрутом (заява про
поновлення пропущеного строку для
повернення судового збору)

Суддя Костриця О.О.

16.01.2013р. до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
УПФУ в Житомирському районі
Житомирської області (м. Житомир),
Житомирського МЦЗ (м.Житомир),
Приватного підприємства "Вікторія"
(м.Житомир), Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Левків-Агро" (с.Левків Житомирського
району) про порушення справи про
банкрутство.

Ухвалою суду від 18.01.2013р. було
відмовлено у прийнятті заяви
Управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області (м.Житомир), Житомирського
міського центру зайнятості (м.Житомир),
Приватного підприємства "Вікторія"
(м.Житомир), Фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про порушення справи
про банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Левків-Агро",
повернуто Приватному підприємству
"Вікторія" (12405, Житомирська область,
с.Клітчин, вул. Радянська, буд.2,
ідентифікаційний код 13560054) судовий
збір сплачений, згідно квитанції №42/46
від 16.01.2013р. в сумі 2703,00 грн., повернуто
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1)
судовий збір сплачений, згідно
квитанції №44/50 від 16.01.2013р. в сумі 1310,00
грн.

18.02.2014р. до суду від Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява
від 18.02.2014р., в якій він просить поновити
пропущений строк для подання ухвали
господарського суду Житомирської
області від 18.01.2013р. по справі №14/906/7/13-П
до Управління Державного казначейства
у м.Житомирі Житомирської області для
повернення судового збору в сумі
1310,00грн.

Свою заяву ФОП ОСОБА_1 обгрунтовує тим,
що 07.02.2014р. заявник звернувся до
Управління Державного казначейства у
м.Житомирі із заявою про повернення
судового збору.

13.02.2014р. УДКСУ у м.Житомирі винесло
рішення за №04-08/571 про повернення
документів, оскільки, ухвала
господарського суду Житомирської
області від 18.01.2013р. про повернення
судового збору подана ПП "Вікторія" з
порушенням термінів пред'явлення до
виконання.

При цьому, заявник вважає, що строк
подання ухвали про повернення судового
збору було пропущено з поважних причин,
зазначаючи наступне.

В очікуванні збільшення грошових
зобов'язань ТОВ "Левків-Агро" перед ФОП
ОСОБА_1 для подальшого порушення справи
про банкрутство, приватний підприємець
після винесенням судом ухвали від
18.01.2013р. не звертався до УДКСУ у
м.Житомирі з вимогою про повернення
судового збору.

Підстави для повторного звернення до
господарського суду Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 із заявою про
порушення справи про банкрутство ТОВ
"Левків-Агро" в 2013р. та 2014р. відсутні.

Окрім того, заявник з посиланням на
п.п.5.2 п.5 постанови пленуму ВГСУ №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" -
вказує, що жодних обмежень у строках
повернення судового збору не має та не
зазначено граничного строку
повернення сплаченої суми судового
збору.

Таким чином та згідно Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, Закону України "Про судовий
збір", Закону України "Про виконавче
провадження", ст.ст.115,119 ГПК України,
заявник - ФОП ОСОБА_1 просить суд
поновити пропущений строк для подання
ухвали господарського суду
Житомирської області від 18.01.2013р. по
справі №14/906/7/13-П до Управління
Державного казначейства у м.Житомирі
Житомирської області для повернення
судового збору в сумі 1310,00грн.

Насамперед, суд вважає за необхідне
зазначити, що обгрунтовуючи свої
вимоги, заявник посилається на ст.119 ГПК
України "Поновлення пропущеного строку
для пред'явлення наказу до виконання",
відповідно до якої заява про
відновлення пропущеного строку
подається до господарського суду, який
прийняв судове рішення, заява
розглядається у засіданні
господарського суду, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач
та боржник.

Разом з тим, як вже було зазначено вище,
ухвалою суду від 18.01.2013р. було
відмовлено у прийнятті заяви УПФУ в
Житомирському районі Житомирської
області (м. Житомир), Житомирського МЦЗ
(м.Житомир), Приватного підприємства
"Вікторія" (м.Житомир), Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про
порушення справи про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Левків-Агро".

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України
"Про відновлення неплатоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно з ст.4-1 ГПК України господарські
суди розглядають справи про
банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом.

У разі відмови у прийнятті заяви про
порушення провадження у справі про
банкрутство виноситься ухвала, яка
направляється заявнику не пізніше
п'яти днів з дня надходження заяви
разом із заявою та доданими до неї
документами (ч.3 ст.8 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
в редакції чинній на день винесення
ухвали суду від 18.01.2013р.).

Положеннями п.2.4. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України передбачено, що у разі відмови
у прийнятті позовної заяви чи
повернення її без розгляду оригінал
відповідної ухвали суду залучається до
наряду.

З врахуванням викладеного, судова
справа за заявою УПФУ в Житомирському
районі Житомирської області (м.
Житомир), Житомирського МЦЗ (м.Житомир),
ПП "Вікторія" (м.Житомир), ФОП ОСОБА_1
АДРЕСА_1 про порушення справи про
банкрутство ТОВ "Левків-Агро" не
формувалась, оскільки, заява та всі
додані до неї матеріали були повернуті
заявникам, разом з оригіналами ухвал
про відмову в прийнятті даної заяви,
окрім того, оригінал відповідної
ухвали було залучено до наряду.

У зв'язку з чим, проведення судового
засіданні по розгляду заяви про
поновлення пропущеного строку для
повернення судового збору з
повідомленням сторін (стягувача,
боржника) є неможливим, оскільки,
фактично склад учасників судового
процесу не сформовано, судова справа в
господарському суді Житомирської
області відсутня, окрім того, нормами
чинного законодавства не передбачено
порушення (формування) справи за заявою
про поновлення пропущеного строку для
повернення судового збору.

Враховуючи викладені вище обставини,
суд прийшов до висновку, про розгляд
заяви про поновлення пропущеного
строку для повернення судового збору
без призначення до розгляду даної
заяви в засіданні господарського суду
та проведення судового засідання.

Дослідивши вищезазначену заяву,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
грунтується подана заява, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду заяви, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
поданої заяви та відмову у її
задоволенні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно ст. 44 ГПК України, розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюється законом.

Згідно до положень Закону України "Про
судовий збір", судовий збір - збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, за
видачу судами документів, а також у
разі ухвалення окремих судових рішень,
передбачених цим Законом. Судовий збір
включається до складу судових витрат.

Статтею 7 Закону України "Про судовий
збір" врегульовано загальні питання
повернення сплачених сум судового
збору з підстав, які визначені цією
статтею і перелік яких є вичерпним.

Відповідно до комп'ютерної програми
"Діловодство спеціалізованого суду"
16.01.2013р. до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
Управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області (м. Житомир), Житомирського
міського центру зайнятості (м.Житомир),
Приватного підприємства "Вікторія"
(м.Житомир), Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Левків-Агро" (с.Левків Житомирського
району) про порушення справи про
банкрутство в порядку ст.ст.1, 5, 6, 7,11
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 18.01.2013р. було
відмовлено у прийнятті заяви
Управління Пенсійного фонду України в
Житомирському районі Житомирської
області (м.Житомир), Житомирського
міського центру зайнятості (м.Житомир),
Приватного підприємства "Вікторія"
(м.Житомир), Фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про порушення справи
про банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Левків-Агро".

Також, даною ухвалою суду було
повернуто Приватному підприємству
"Вікторія" (12405, Житомирська область,
с.Клітчин, вул. Радянська, буд.2,
ідентифікаційний код 13560054) судовий
збір сплачений, згідно квитанції №42/46
від 16.01.2013р. в сумі 2703,00 грн., повернуто
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1)
судовий збір сплачений, згідно
квитанції №44/50 від 16.01.2013р. в сумі 1310,00
грн.

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України
"Про виконавче провадження" рішення про
стягнення коштів з державних органів,
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

У разі виникнення підстав для
повернення судового збору, його
повернення здійснюється відповідно до
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011р. №845.

Зазначеним порядком визначено
механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, прийнятих судами, а також
іншими державними органами, які
відповідно до закону мають право
приймати такі рішення.

Пунком 6 даного Порядку, передбачено, що
виконавчі документи пред'являються до
виконання протягом одного року з дня,
що настає за днем набрання рішенням про
стягнення коштів законної сили, якщо
інше не передбачено законом.

Строки пред'явлення виконавчих
документів перериваються в разі
пред'явлення їх до виконання,
відстрочки або розстрочки виконання
рішень про стягнення коштів в
установленому порядку.

Пропущені строки пред'явлення
виконавчих документів суду до
виконання поновлюються судом в
установленому законом порядку, а
рішень про стягнення коштів, прийнятих
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення, - не
поновлюються.

Згідно з ст.53 Господарського
процесуального кодексу України за
заявою сторони господарський суд може
визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом. Про відновлення пропущеного
строку зазначається в рішенні, ухвалі
чи постанові господарського суду. Про
відмову у відновленні строку
виноситься ухвала, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, господарський суд
відновлює процесуальний строк, якщо
визнає причини пропуску строку
поважними.

Виходячи зі змісту наведеної норми, по
переконанню суду, поважними визнаються
лише такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення сторони та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій, в
даному випадку такі, які об'єктивно
унеможливлювали стягувачу своєчасно, в
передбачений ст. 118 Господарського
процесуального кодексу України строк,
пред'явити ухвалу до виконання.

Відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку за
наявності обставин, які об'єктивно
перешкоджали заявнику реалізувати
своє право на пред'явлення ухвали до
виконання протягом законодавчо
встановленого терміну.

При цьому слід зазначити, що причини
поважності пропуску строку для
пред'явлення ухвали до виконання
оцінюються судом, виходячи з
обґрунтування поважності цих причин,
наданих доказів за правилами ст. 43 ГПК
України.

Обгрунтовуючи поважність причини
пропуску строку, встановленого для
пред'явлення ухвали суду до виконання,
заявник посилався на той факт, що в
очікуванні збільшення грошових
зобов'язань ТОВ "Левків-Агро" перед ФОП
ОСОБА_1 для подальшого порушення справи
про банкрутство, приватний підприємець
після винесенням судом ухвали від
18.01.2013р. не звертався до УДКСУ у
м.Житомирі з вимогою про повернення
судового збору.

Підстави для повторного звернення до
господарського суду ФОПИ ОСОБА_1 із
заявою про порушення справи про
банкрутство ТОВ "Левків-Агро" в 2013р. та
2014р. відсутні.

Як зазначалося вище, відповідно до
положень п.6 Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, виконавчі документи
пред'являються до виконання протягом
одного року з дня, що настає за днем
набрання рішенням про стягнення коштів
законної сили, якщо інше не передбачено
законом.

З оглядку на вищевикладене, ухвала
господарського суду Житомирської
області від 18.01.2013р. по справі №14/906/7/13-П
була дійсна для пред'явлення до
виконання протягом одного року, тобто
до 18.01.2014р.

Зазначену ухвалу було отримано
заявником вчасно, разом з тим, заявник
не скористався свої правом на
повернення судового збору з Державного
бюджету України протягом одного року, з
моменту набрання ухвалою суду від
18.01.2013р. законної сили (заява подана
07.02.2014р.), що в свою чергу також свідчить,
що пропущений строк пред'явлення
ухвали до виконання заявником не
переривався.

Слід зазначити, що можливість вчасного
пред'явлення ухвали суду до виконання
залежала виключно від волевиявлення
самого заявника.

Отже, судом встановлено, що заявник не
скористався своїм правом для
пред'явлення ухвали суду до виконання,
хоча при цьому, знав порядок та строки
повернення судового збору (див.
обгрунтування вимог в заяві).

З врахуванням викладено, посилання
заявника на не звернення до суду
повторно із заявою про порушення
справи про банкрутство, в очікуванні
збільшення грошових зобов'язань
боржника, не може бути розцінено судом
як поважна причина пропуску строку для
пред'явлення ухвали до виконання.

Окрім того, відносно зазначення
заявником відсутності в нормативних
документах обмежень у строках
повернення судового збору, суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

Положення Закону України "Про судовий
збір", що визначають підстави та
порядок сплати та повернення судового
збору, дійсно не містять норм щодо
граничного строку повернення судового
збору.

Разом з тим, процесуальне
законодавство України закріплює, що
суд вирішує справи (заяви) на підставі
Конституції та законів України,
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
встановлені Конституцією та законами
України.

Як вже було зазначено вище, механізм
повернення судового збору передбачено
Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р.
№845.

Слід зазначити, що Кабінет Міністрів
України це вищий орган у системі
органів виконавчої влади - в межах
своєї компетенції видає нормативні
акти у формі постанов, які є
обов'язковими до виконання (ст. 117
Конституції України).

Постанови і розпорядження Кабінету
Міністрів України приймаються на
підставі та на виконання Конституції
України, законів України, указів
Президента і є обов'язковими до
виконання.

При цьому, постанови Пленуму Вищого
господарського суду України містять в
собі узагальнення судової практики та
дають роз'яснення рекомендаційного
характеру з питань застосування
спеціалізованими судами законодавства
при вирішенні справ відповідної
судової юрисдикції.

Отже, при виникненні підстав для
повернення судового збору, його
повернення здійснюється відповідно до
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України.

За таких обставин, враховуючи, що
причини пропуску встановленого строку
не є поважними, суд прийшов до висновку,
що у задоволенні заяви Фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1 від 18.02.2014р., слід
відмовити.

Керуючись статтями 86, 119 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 від 18.02.2014р., про
поновлення пропущеного строку для
подання ухвали господарського суду
Житомирської області від 18.01.2013р. по
справі №14/906/7/13-П до Управління
Державного казначейства у м.Житомирі
Житомирської області, відмовити.

Ухвала господарського суду набирає
законної сили в установленому законом
порядку.

Суддя
Костриця О.О.

1-заявнику (реком.)

2-в наряд