РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
Справа № 906/1528/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя
Крейбух О.Г., Василишин А.Р.

при секретарі Мулявка М.П.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Риолан Плюс" на
рішення господарського суду
Житомирської області від 21.11.13р. у
справі № 906/1528/13 (суддя Ляхевич А.А.)

за позовом Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Риолан Плюс"

про стягнення 15333,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
28.01.14 р.. відповідно до затверджених
складів колегій, внесено зміни до
складу колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді. У справі №906/1528/13
визначено колегію суддів у складі:
головуючий суддя Юрчук М.І., суддя
Крейбух О.Г., суддя Василишин А.Р..

Рішенням господарського суду
Житомирської області у справі №906/1528/13
від 21.11.13р. позовні вимоги задоволено
повністю.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що відповідач доказів
на спростування викладених у позовній
заяві обставин суду не надав - відсутні
докази сплати як штрафу за порушення
законодавства про економічну
конкуренцію так і пені.

На думку суду першої інстанції, позов
підтверджений належними доказами,
поданими до справи; заявлений
відповідно до приписів чинного
законодавства та підлягає задоволенню
у повному обсязі на суму 15333,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду першої інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Риолан
Плюс" звернулося до Рівненського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції від 21.11.13р. у справі 906/1528/13 та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню. Крім того,
апелянт, як на підставу скасування
рішення суду першої інстанції,
посилається на те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Риолан
Плюс" не було належним чином
повідомлено про розгляд справи у
судовому засіданні, а відтак було
позбавлено можливості подати
відповідні докази своєчасної сплати
штрафу.

Такі докази апелянтом додаються до
апеляційної скарги, та звертається
увага суду апеляційної інстанції, що до
закінчення останнього дня
розстрочення сплати штрафу оплата була
проведена у повному обсязі. Відтак
відсутні підстави як для стягнення
штрафу так і для стягнення пені.

Просить у апеляційній скарзі скасувати
судове рішення суду першої інстанції а
у позові позивачу відмовити повністю.

Представником позивача подано відзив
на апеляційну скаргу, відповідно до
якого він просить суд рішення
господарського суду Житомирської
області від 21.11.13р. залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення з
підстав, викладених у відзиві.

26.02.14 р. представники сторін у судове
засідання повторно не з'явилися.
Оскільки явка сторін в судове
засідання обов'язковою не визнавалася,
сторони належним чином були
повідомлені про день, час і місце
розгляду апеляційної скарги, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових відправлень (ухвал суду, а.с.97,
99), клопотань про відкладення її
розгляду до суду не надходило, колегія
суддів прийшла до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги без участі сторін за наявними
матеріалами.

Рівненський апеляційний господарський
суд, розглянувши доводи апеляційної
скарги, заперечення на апеляційну
скаргу, дослідивши наявні матеріали
справи, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та їх
юридичну оцінку, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційну скаргу скаржника слід
задовольнити частково, а рішення
господарського суду Житомирської
області від 21.11.13р. у даній справі слід
скасувати в частині стягнутої суми
штрафу та змінити в частині стягнутої
пені, виходячи з наступного.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у
сукупності, колегією суддів
апеляційної інстанції взято до уваги
наступне.

Згідно ст.1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України" від
26.11.93 р., Антимонопольний комітет
України є державним органом із
спеціальним статусом, метою діяльності
якого є забезпечення державного
захисту конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства...

За нормою статті 35 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" від
11.01.01 р., розгляд справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції починається з прийняттям
розпорядження про початок розгляду
справи та закінчується прийняттям
рішення у справі.

Статтею 48 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" передбачено,
що за результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, зокрема, про:

- визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції;

- припинення порушення законодавства
про захист економічної конкуренції;

- накладення штрафу.

В статті 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" наведений
перелік порушень законодавства про
захист економічної конкуренції,
зокрема такими порушеннями є
антиконкурентні узгоджені дії (п.1).

У відповідності до ч.1 ст.6 вказаного
Закону, антиконкурентними узгодженими
діями є узгоджені дії, які призвели чи
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст. 52 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" за порушення, передбачені
пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону,
накладаються штрафи у розмірі до
десяти відсотків доходу (виручки)
суб'єкта господарювання від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
останній звітний рік, що передував
року, в якому накладається штраф.

Статтею 25 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
передбачено, що з метою захисту
інтересів держави, споживачів та
суб'єктів господарювання
Антимонопольний комітет України,
територіальні відділення
Антимонопольного комітету України у
зв'язку з порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції
органами влади, юридичними чи
фізичними особами мають право подавати
заяви, позови, скарги до суду, в тому
числі про стягнення не сплачених у
добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідачем не оскаржувалось у
встановленому порядку прийняте
адміністративною колегією
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, за
результатом розгляду справи №4.7.1-79/2012
рішення від 26.09.2012 року №1.16/-83р (а.с.6-11),
яким визнано, зокрема, вчинення ТОВ
"Риолан Плюс" під час участі у процедурі
відкритих торгів на закупівлю
продуктів нафтоперероблення
газоподібних, яку проводило ДП
"Олевське лісове господарство" 15.03.2012
року, порушення, передбаченого пунктом
4 частини 2 статті 6 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" у
вигляді антиконкурентних узгоджених
дій, які стосуються спотворення
результатів торгів (тендерів), а також,
накладено за вчинення вказаного
порушення на ТОВ "Риолан Плюс" штраф у
розмірі 8000,00 грн.

Згідно наявних матеріалів, як на час
звернення позивача до суду, так і на час
вирішення спору, рішення
Антимонопольного комітету України у
справі № 4.7.1.-79/2012 за №1.16/-83р від 26.09.2012
року та за №1.16/104р від 04.12.2013 року про
розстрочення сплати несплаченої
частини штрафу є чинними.

Наведені вище факти у своїй
апеляційній скарзі представник
відповідача визнає та не оспорює.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України",
розпорядження, рішення та вимоги
органу Антимонопольного комітету
України, голови територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, вимоги уповноважених ними
працівників Антимонопольного комітету
України, його територіального
відділення в межах їх компетенції є
обов'язковими для виконання у
визначені ними строки, якщо інше не
передбачено законом. Аналогічна норма
міститься в ст. 56 ч.2 Закону України "Про
захист економічної конкуренції".

Зі змісту ч.3 ст.56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
вбачається, що особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Відповідно до ч.6 ст.56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
за заявою особи, на яку накладено
штраф, органи Антимонопольного
комітету України своїм рішенням мають
право відстрочити або розстрочити
сплату накладеного ним штрафу.

Частиною 8 статті 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
встановлено, що протягом п'яти днів з
дня сплати штрафу суб'єкт
господарювання зобов'язаний надіслати
відповідно до Антимонопольного
комітету України або його
територіального відділення документи,
що підтверджують сплату штрафу.

У відповідності до ч.7 ст.56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у разі несплати штрафу у
строки, передбачені рішенням, та пені
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню в
судовому порядку.

Господарський суд Житомирської
області у своєму рішенні зазначив, що
відповідач, у визначений положеннями
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" та рішенням №1.16/104р від
04.12.2013 року граничний строк сплати
всієї суми штрафу - до 16 липня 2013 року,
до 30.06.2013 року, штраф у повному обсязі не
сплатив, перерахувавши лише 14.11.2012 року
- 667,00 грн. згідно платіжного доручення
№10 (а.с.13).

Однак, суд апеляційної інстанції
вважає такі висновки місцевого
господарського суду передчасними та
такими, що не відповідають дійсності з
огляду на наступне.

Згідно листа від 11.11.2013 року №01-12/1676
Управління Державної казначейської
служби України в Олевському районі
Житомирської області повідомило, що на
рахунок 0460 за КЕКД 21081100 кошти в
сумі 15333,00 грн. (сума пені та штрафу) не
надходили (а.с.36).

На виконання вимог ухвали суду
апеляційної інстанції від 11.01.14 р. від
Управління державної казначейської
служби України в Олевському районі
надійшла запитувана судом інформація
щодо сплати штрафу за кодом бюджетної
класифікації 21081100, (штраф за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції) за період із 01.02 2013р. по
01.08.2013р. Зокрема, в листі зазначено, що
рахунок №0338 відсутній в
управлінні УДКСУ в Олевському районі.
Кошти (штраф за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції) по КЕКД 21081100 за період з
01.02.2013 по 01.08.2013 від товариства з
обмеженою відповідальністю "Риолан
Плюс" не надходили.

Однак, зазначена обставина
спростовується інформацією, яка на
вимогу Рівненського апеляційного
господарського суду надійшла від ПАТ
КБ "Приватбанк".

Згідно банківської виписки по рахунку
№5732 з 01.02.13р. по 01.08.13р. ТОВ "Риолан
Плюс" сплатило Управлінню державної
казначейської служби України в
Олевському районі за кодом бюджетної
класифікації 21081100 (штраф за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції) кошти на загальну суму 8005
грн. (а.с. 101-108).

Зазначена обставина підтверджується
платіжними дорученнями, доданими до
апеляційної скарги відповідачем (а.с.
59-65), які, як зазначено в його
апеляційній скарзі, він не мав
можливості подати в суд першої
інстанції, оскільки не був належним
чином повідомлений про наступне судове
засіданні, а саме:

№10 від 14.11.2012 на суму 667,00 грн.,
№95 від 18.02.2013 на суму 1223,00 грн.,

№134 від 29.03.2013 на суму 1223,00 грн., №150
від 09.04.2013 на суму 1223,00 грн.,

№177 від 28.05.2013 на суму 1223,00 грн., №200
від 25.06.2013 на суму 1223,00 грн.,

№220 від 09.07.2013 на суму 1223,00 грн.

Відповідно до рішення
Антимонопольного комітету України у
справі за №1.16/104р від 04.12.2013р. про
розстрочення сплати несплаченої
частини штрафу, граничний строк сплати
всієї суми штрафу мав бути здійснений
відповідачем до 16 липня 2013 року. Таким
чином це є останній день граничного
строку для вчинення порушником значимо
юридичної дії - сплати штрафних санкцій
у визначеному розмірі.

За змістом частини 1-2 статті 251
Цивільного кодексу України строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Терміном є певний момент у
часі, з настанням якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення.

Як вбачається з платіжного доручення
№220 від 09.07.2013 на суму 1223,00 грн. остання
проплата штрафу товариством з
обмеженою відповідальністю "Риолан
Плюс" проведена банком 23.07.2013 року - у
цей день платником платіжний документ
було передано до банку по системі
платежів Клієнт-Банк (незважаючи, що
дата документа була сформована раніше)
та в цей же день (23.07.13р.) оброблений
банком.

Таким чином має місце прострочення
відповідачем сплати суми штрафу у
шість днів.

Згідно з приписами частини п'ятої
статті 56 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", за кожний
день прострочення сплати штрафу
стягується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Розмір пені
не може перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу АМК. Нарахування пені
припиняється з дня прийняття
господарським судом рішення про
стягнення відповідного штрафу.
Нарахування пені зупиняється на час
розгляду чи перегляду господарським
судом: справи про визнання недійсним
рішення органу АМК про накладення
штрафу; відповідного рішення
(постанови) господарського суду.
Нарахування пені зупиняється на час
розгляду органом Антимонопольного
комітету України заяви особи, на яку
накладено штраф, про перевірку чи
перегляд рішення у справі про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції.

Як вбачається з розрахунку позивача
(а.с.2, на звороті-3), пеня останнім
нарахована з 17.07.2013р. по 17.10.2013р.
(включно) у розмірі 11160 грн. Однак,
враховуючи, що згідно приписів ч.5 ст.56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" розмір пені не може
перевищувати розмір штрафу, позивачем
було заявлено до стягнення з
відповідача пеню у розмірі 8000,00 грн., що
не вважається колегією суддів
правомірним та обґрунтованим.

З огляду на вищезазначене та з
урахуванням тієї обставини, що штраф
відповідачем був повністю сплачений до
подання позивачем до суду першої
інстанції позовної заяви (18.10.2013 року),
позивачу у стягненні 7333,00грн. слід
відмовити.

Розмір пені, який має бути стягнутий із
відповідача за порушення строків
сплати штрафу за порушення
законодавства про економічну
конкуренцію становить 109,62грн.,
виходячи із наступного розрахунку:

7333,00грн. - розстрочена сума штрафу;

6115,00грн. - сплачена сума штрафу станом
на 16.07.13р.;

7333,00грн. - 6115,00грн. = 1218,00грн. - не
сплачена сума штрафу станом на 16.07.13р.;

6 днів - термін прострочення штрафу;

1,5% - розмір пені за прострочення сплати
штрафу;

1218,00грн. * 1,5% = 18,27грн. - розмір пені за 1
день;

18,27грн. * 6 днів = 109,62грн. - сума пені за
прострочення сплати штрафу.

Таким чином у задоволенні позовних
вимог про стягнення пені в сумі 7890,38грн.
(8000грн. - 109,62грн.) позивачу слід
відмовити.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести
належними та допустимими у справі
доказами ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.32 ГПК, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
або відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін.

Таким чином, заявлений позов підлягає
лише частковому задоволенню у розмірі -
109,62 грн. пені за несвоєчасну сплату
суми штрафу.

З огляду на зазначені правові
положення та встановлені обставини
справи апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що оспорюване
рішення слід скасувати в частині
стягнутого штрафу в сумі 7333,00 грн. та
змінити в частині стягнутої суми пені,
виклавши резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Риолан Плюс" (11001,
Житомирська обл., Олевський р-н, м.
Олевськ, вул. Західна, буд.14,
ідентифікаційний код 37555740) на користь
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
зарахувавши в дохід загального фонду
Державного бюджету України на рахунок
УДКСУ у Олевському районі (, МФО 811039, рахунок 0460, код
платежу 21081100 (символ звітності 106) - 109,62
грн. пені.

3. В задоволенні позовних вимог про
стягнення 7333грн. штрафу та 7890,38грн. пені
- позивачу відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Риолан Плюс" (11001,
Житомирська обл., Олевський р-н, м.
Олевськ, вул. Західна, буд.14,
ідентифікаційний код 37555740) в дохід
державного бюджету України 12,22 грн. -
судового збору за розгляд позовної
заяви."

З урахуванням приписів ст.49
Господарського процесуального кодексу
України слід стягнути з Житомирського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Риолан Плюс" 6,11 грн. -
витрат по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги.

Видачу наказів слід доручити
господарському суду Житомирської
області.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Риолан
Плюс" від 20.12.13р. задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Житомирської області від 21 листопада
2013 року у справі №906/1528/13 скасувати в
частині стягнутого штрафу в сумі 7333,00
грн. та змінити в частині стягнутої
суми пені, виклавши резолютивну
частину рішення у наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Риолан Плюс" (11001,
Житомирська обл., Олевський р-н, м.
Олевськ, вул. Західна, буд.14,
ідентифікаційний код 37555740) на користь
Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
зарахувавши в дохід загального фонду
Державного бюджету України на рахунок
УДКСУ у Олевському районі (, МФО 811039, рахунок 0460, код
платежу 21081100 (символ звітності 106) - 109,62
грн. пені.

3. В задоволенні позовних вимог про
стягнення 7333грн. штрафу та 7890,38грн. пені
- позивачу відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Риолан Плюс" (11001,
Житомирська обл., Олевський р-н, м.
Олевськ, вул. Західна, буд.14,
ідентифікаційний код 37555740) в дохід
державного бюджету України 12,22 грн. -
судового збору за розгляд позовної
заяви."

Стягнути з Житомирського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України (10014,
Житомирська обл., м. Житомир, майдан С.П.
Корольова,12, ідентифікаційний код 20403042)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Риолан Плюс" (11001,
Житомирська обл., Олевський р-н, м.
Олевськ, вул. Західна, буд.14,
ідентифікаційний код 37555740) 6,11 грн. -
витрат по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити
господарському суду Житомирської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №906/1528/13 повернути
господарському суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Юрчук М.І.

Суддя
Крейбух О.Г.

Суддя
Василишин А.Р.