ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

17.02.2014 Справа № 901/42/14за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
ВІТЕК», м. Сімферополь

до відповідача Публічного
акціонерного товариства «Міжнародний
аеропорт «Сімферополь», м. Сімферополь

про внесення змін до генеральної угоди

Суддя Толпиго В.І.

Представники:

11.02.2014

Від позивача - Ільонок Н.М., довіреність
№ б/н від 20.01.2014, представник;

Від відповідача - Пучкін А.В.,
довіреність № 01.05.32 від 26.03.2013,
представник;

17.02.2014

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - Пучкін А.В.,
довіреність № 01.05.32 від 26.03.2013,
представник;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Підприємство ВІТЕК»
звернулось до Господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства «Міжнародний аеропорт
«Сімферополь» про внесення змін до
генеральної угоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
15.05.2009 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Підприємство ВІТЕК»
та Публічним акціонерним товариством
«Міжнародний аеропорт «Сімферополь»
було укладено генеральну угоду
№154.14.35.С.01.09, предметом якої є надання
аеропортом можливості позивачу
забезпечувати виробничу діяльність по
заправці повітряних суден.
Повідомленням №01.01.1370 від 01.11.2013 ПАТ
«Міжнародний аеропорт «Сімферополь»
проінформував про розірвання угоди з
01.02.2014 та спрямував на адресу ТОВ
«Підприємство ВІТЕК» додаткову угоду
до генеральної угоди №154.14.35.С.0109 від
15.05.2009. У зв'язку з незгодою укладання
додаткової угоди 26.11.2013 вих. № 454/АП1
позивачем було спрямовано додаткову
угоду в редакції ТОВ «Підприємство
ВІТЕК» з проханням змінити термін дії
угоди та виключити з умов дострокове
припинення договору в односторонньому
порядку. Відсутність відповіді ПАТ
«Міжнародний аеропорт «Сімферополь» і
стало підставою звернення із позовною
заявою до суду.

11.02.2014 в судовому засіданні представник
відповідача надав суду клопотання с
проханням припинити провадження у
справі у зв'язку з відсутністю предмета
спору, оскільки генеральна угода від
15.05.2009 припинила свою дію.

Також представник відповідача в
судовому засіданні представив суду
відзив на позовну заяву в якому
зазначено, що висновки позивача не
відповідають чинному законодавству, а
саме ст.ст. 6, 627, 651 Цивільного кодексу
України, і фактичним обставинам справи,
оскільки генеральна угода вважається
розірваною та зобов'язання по ній
припинені з 02.02.2014 відповідно до
повідомлення про її розірвання № 01.01.1370
від 01.11.2013. Таким чином, позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні 11.02.2014 було
оголошено перерву. 17.02.2014 після перерви
судове засідання було продовжено.
17.02.2014 в судовому засіданні було
оголошено перерву до 15.00.

Представник відповідача до судового
засідання 17.02.2014 не з'явився, хоча про
день, час та місце розгляду справи був
повідомлен належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

встановив:

15.05.2009 між Відкритим акціонерним
товариством «Міжнародний аеропорт
«Сімферополь» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Підприємство ВІТЕК» було укладено
генеральну угоду № 154.14.35.С.01.09 про
надання суб'єктом комерційного
обслуговування наземних послуг на
території Відкритого акціонерного
товариства «Міжнародний аеропорт
«Сімферополь» (а.с. 10-14).

Згідно з пунктом 1.1. угоди дійсна угода
визначає взаємні права та зобов'язання,
а також порядок надання аеропортом
послуг суб'єкту комерційного
обслуговування для забезпечення
останнім виробничої діяльності по
заправці повітряних суден
авіаперевізників, які здійснюють
регулярні та чартерні польоти через
аеропорт «Сімферополь»,
використовуючи власні пересувні та
стаціонарні паливозаправочні засоби,
персонал, власне авіапаливо та
спецрідини.

Відповідно до пункту 7.1. дійсна угода
набирає чинності з моменту її
підписання та діє протягом 5 (п'яти)
років, за виключенням випадків
дострокового припинення дії дійсної
угоди, а в частині проведення
взаєморозрахунків - до повного їх
закінчення.

Пунктом 7.2.2. угоди встановлено, що дію
даної угоди може бути достроково
припинено по ініціативі однієї зі
сторін з обов'язковим письмовим
повідомленням іншої сторони не менш
ніж за три місяці до припинення дії
угоди.

Листом № 01.01.1370 від 01.11.2013 Публічне
акціонерне товариство «Міжнародний
аеропорт «Сімферополь» повідомило
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Підприємство ВІТЕК»
про розірвання генеральної угоди №
154.14.35.С.01.09 від 15.05.2009 з 02.02.2014.

Дослідивши представлені сторонами у
підтвердження своїх доводів докази,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Підприємство ВІТЕК»
задоволенню не підлягають з огляду на
наступне:

Згідно зі статтею 180 Господарського
кодексу України зміст господарського
договору становлять умови договору,
визначені угодою його сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань,
як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.
Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
встановлено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Пунктом 7.1. генеральної угоди
встановлено, що вона діє протягом 5
(п'яти) років, за виключенням випадків
дострокового припинення дії дійсної
угоди.

Згідно з частиною першою статті 651
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В пункті 7.2.2. генеральної угоди сторони
передбачили, що дію даної угоди може
бути достроково припинено по
ініціативі однієї зі сторін з
обов'язковим письмовим повідомленням
іншої сторони не менш ніж за три місяці
до припинення дії угоди.

Листом № 01.01.1370 від 01.11.2013 Публічне
акціонерне товариство «Міжнародний
аеропорт «Сімферополь» повідомив
позивача про розірвання генеральної
угоди №154.14.35.С.01.09 від 15.05.2009 з 02.02.2014.

Позивач не оскаржує факт розірвання
договору по ініціативі відповідача з
02.02.2014. Однак, вважає, що розірвання
генеральної угоди призведе до повного
припинення діяльності позивача,
суперечить суспільним інтересам, веде
до знищення здорової конкуренції і
тягне для позивача шкоду.

Відповідно до частини третьої статті 651
Цивільного кодексу України у разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі, якщо право на таку
відмову встановлено договором або
законом, договір є відповідно
розірваним.

Діючим законодавством не передбачено
можливість внесення змін, в тому числі
в судовому порядку, в розірваний
договір.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що в силу приписів статті 652
Цивільного кодексу України, на яку
посилається позивач в позові, якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

При цьому, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
ВІТЕК», не доведено суду одночасну
наявність умов, викладених в частині
другій статті 652 Цивільного кодексу
України на підставі яких може бути
змінена генеральна угода № 154.14.35.С.01.09
від 15.05.2009 за рішенням суду на підставі
частини четвертої статті 652 Цивільного
кодексу України.

Частина перша статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Доводи позивача, викладені в позові, в
тому числі прийняття нового
Повітряного кодексу України,
відсутність претензій по наземному
обслуговуванню повітряних суден в
аеропорту «Сімферополь» з боку
авіакомпаній, які обслуговує позивач,
ніби то проведення відповідачем
яких-небудь дій по виключенню позивача
з паливозаправного ринку не є умовами,
визначеними частиною другою статті 652
Цивільного кодексу України та
відповідно не є підставами для
внесення змін в умови договору, в тому
числі для продовження строку його дії,
для виключення з договору умови про
дострокове припинення договору за
ініціативою однієї зі сторін і,
відповідно, для задоволення позову про
викладення пунктів 7.1., 7.2. генеральної
угоди в редакції, викладеній позивачем
в прохальній частині позову.

З огляду на вищенаведені приписи норм
права суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог Товариству з обмеженою
відповідальністю «Підприємство
ВІТЕК».

Відповідно до приписів статті 49
Господарського процесуального кодексу
України понесені позивачем судові
витрати при відмові в позові
покладаються на позивача.

Вступна і резолютивна частини рішення
оголошені в судовому засіданні 17.02.2014.

Повне рішення складено 21.02.2014.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя
В. І. Толпиго