ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

20 лютого 2014 року
Справа №913/3290/13

Провадження №32пд/913/3290/13

за позовом: Прокурора міста Краснодона
в інтересах держави в особі
Краснодонської міської ради,
м.Краснодон,

до відповідача: Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Краснодон, код ЄДРПОУ НОМЕР_1

про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки від 03.08.2007р., державна
реєстрація №114000/32 від 20.08.2007р.

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Антонова
І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

прокурор: Голоденко К.О. - за посв.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор міста Краснодона в інтересах
держави в особі Краснодонської міської
ради, м.Краснодон звернувся до
господарського суду Луганської
області з позовом до відповідача,
Приватного підприємця ОСОБА_1,
м.Краснодон про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
03.08.2007р., державна реєстрація
№114000/32 від 20.08.2007р., який укладений
з Приватним підприємцем ОСОБА_1,
відносно земельної ділянки площею 0,0012
га для комерційного використання, а
саме:

- викладення п.4 розділу «Об'єкт оренди»
договору у новій редакції: «Нормативна
грошова вартість земельної ділянки
згідно витягу з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки від 18.06.2013р., виданого
управлінням Держземагенства в
Краснодонському районі Луганської
області, становить 5724,76 грн»;

- викладення п.6 розділу «Орендна плата»
договору у новій редакції: «Розмір
орендної плати становить 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки. Сума орендної плати на рік
становить 171,74 грн (в цінах 2013 року)».

В обґрунтування своїх вимог прокурор
посилається на те, що рішенням №22/1375
від 24.05.2012р. Краснодонської міської
ради затверджено та введено в дію з
01.07.2012р. нормативну грошову оцінку
земель міста Краснодона за
економічно-планувальними зонами
залежно від функціонального
використання земель, внаслідок чого
відбулось збільшення розміру
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, що перебуває в оренді
відповідача.

Вказані обставини, за твердженням
прокурора, зумовлюють необхідність
внесення відповідних змін до договору
оренди землі від 03.08.2007р.

Позивач у судові засідання не з'явився,
витребуваних судом документів не
представив, будь-яких пояснень по суті
спору не надав, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчать
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень
№165, №529, №213, №758,
№416.

Відповідач у судових засіданнях
09.01.2014р., 28.01.2014р., 06.02.2014р. зазначив про
безпідставність позовних вимог з
огляду на розірвання договору оренди
земельної ділянки від 03.08.2007р., державна
реєстрація №114000/32 від 20.08.2007р., за
взаємною згодою сторін. Приватний
підприємець ОСОБА_1 у судове засідання
20.02.2014р. не з'явився, про час та місце
розгляду справи був обізнаний, про що
свідчить зміст протоколу судового
засідання від 06.02.2014р.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що прийняття участі у
судовому засіданні є правом сторони.
При цьому, норми вказаної статті
зобов'язують сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що
сторони, зокрема, у судове засідання
20.02.2014р. не з'явились, справа може бути
розглянута за наявними в ній
документами у відповідності до вимог
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України, а відсутність
вказаних учасників судового спору не
перешкоджає вирішенню справи по суті.

Крім того, судом враховано, що ухвалою
суду від 06.02.2014р. присутність
представників сторін та прокурора в
судовому засіданні 20.02.2014р. була
визначена не обов'язковою.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
відповідача, господарський суд
встановив:

Земельні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції України
від імені українського народу права
власника, зокрема, на землю здійснюють
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування в межах,
визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143 Основного
Закону України до матеріальної основи
органів місцевого самоврядування,
крім інших об'єктів, належить земля,
управління якою здійснюють
територіальні громади через органи
самоврядування в межах їх повноважень
шляхом прийняття рішень.

За змістом ст.12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин, належить
розпорядження землями територіальних
громад; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України
(в редакції, яка діяла на момент
прийняття рішення про передання
земельної ділянку в оренду) визначено,
що громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування та державних органів
приватизації щодо земельних ділянок,
на яких розташовані об'єкти, які
підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу норм ст.124 вказаного Кодексу
України (у відповідній редакції)
передача в оренду земельних ділянок,
що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється, у
тому числі, на підставі рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Частиною 1 ст.792 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
найму (оренди) земельної ділянки
наймодавець зобов'язується передати
наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.

Згідно із ст.13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Як встановлено судом, 03.08.2007р. між
Краснодонською міською радою
(орендодавець) та Приватним
підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було
підписано договір оренди землі, про що
20.08.2007р. у книзі записів державної
реєстрації договорів оренди вчинено
запис за №114000/32.

За приписами п.п.1, 2 вказаного договору
орендодавець згідно з рішенням №18/1194
від 27.06.2007р. передає в оренду земельну
ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_1, а
орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку
відповідно до плану землекористування,
яка виділена в натурі у встановленому
законом порядку для комерційного
використання (розміщення кіоску по
ремонту взуття). В оренду передається
земельна ділянка загальною площею 0,0012
га.

За змістом п.4 договору від 03.08.2007р.
нормативна грошова вартість земельної
ділянки згідно витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, виданого
17.01.2007р. Краснодонським міським
відділом земельних ресурсів, становить
2265,94 грн.

У п.6 зазначеного договору передбачено,
що розмір орендної плати становить 1%
від нормативно грошової оцінки
земельної ділянки. Сума орендної плати
на рік - 22,66 грн.

Згідно із п.5 договору від 03.08.2007р.
правочин укладено на п'ять років,
починаючи з дати його державної
реєстрації.

Наразі, 20.08.2007р. між сторонами було
підписано акт, за змістом якого
орендодавець відповідно до рішення
№18/1194 від 27.06.2007 Краснодонської міської
ради передав, а орендар прийняв
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

14.10.2009р. позивачем та відповідачем
укладено додаткову угоду (державна
реєстрація №10 від 27.10.2009р.), у
відповідності до якої внесено зміни до
п.6 розділу «Орендна плата» основного
договору в такій редакції: «Розмір
орендної плати становить 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки. Сума орендної плати на рік
складає 84,55 грн (в цінах 2009 року)».

Також, за змістом додаткової угоди від
05.06.2012р. (державна реєстрація №00346
від 03.09.2012р.) сторони дійшли згоди
поновити термін дії договору оренди
земельної ділянки №114000/32 від
20.08.2007р. строком на п'ять років - з
20.08.2012р. до 20.08.2017р.

Дослідивши надані до матеріалів справи
докази, суд дійшов висновку, що
розглядуваний позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

За приписами ч.ч.1, 2 ст.651, ч.1 ст.652
Цивільного кодексу України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом, а також у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору.

В силу норм ст.30 Закону України «Про
оренду землі» зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Відповідно до п.30 договору від 03.08.2007р.
при відсутності взаємної згоди сторін,
зокрема, щодо змін умов цього договору
це питання вирішується у судовому
порядку.

Тобто, нормами чинного законодавства, а
також умовами укладеного сторонами
правочину передбачено можливість
зміни умов договору за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у випадках
встановлених договором або законом.

За правилами ст.206 Земельного кодексу
України використання землі в Україні є
платним. Об'єктом плати за землю є
земельна ділянка. Плата за землю
справляється відповідно до закону.

За приписами п.п.271.1, 271.1.1, 271.1.2 ст.271
Податкового кодексу України базою
оподаткування є нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом або площа земельних
ділянок, нормативну грошову оцінку
яких не проведено.

Згідно із ст.ст.18, 20 Закону України «Про
оцінку земель» нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться
відповідно до державних стандартів,
норм, правил, а також інших
нормативно-правових актів на землях
усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок розташованих у межах населених
пунктів незалежно від їх цільового
призначення проводиться не рідше ніж
один раз на 5 - 7 років. Дані про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки оформляються як
витяг з технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель.

Статтею 23 Закону України «Про оцінку
земель» передбачено, що технічна
документація з нормативної грошової
оцінки земельних ділянок у межах
населених пунктів затверджується
відповідною сільською, селищною,
міською радою.

В силу ч.1 ст.73 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Як встановлено судом, рішенням №22/1375
від 24.05.2012р. Краснодонської міської
ради затверджено та введено в дію з
01.07.2012р. нормативно-грошову оцінку
земель м.Краснодона по
економічно-планувальних зонах залежно
від функціонального використання
земель згідно чинного законодавства.

Виходячи зі змісту витягу б/н від
18.06.2013р. Управління Держземагентства у
Краснодонському районі Луганської
області нормативна грошова оцінка
земельної ділянки площею 12 кв.м за
адресою: АДРЕСА_1, становить 5724,76 грн.

Відтак, річний розмір орендної плати за
договором від 03.08.2007р. має дорівнювати
171,74 грн (5724,76 грн х 3% = 171,74 грн).

Згідно із ст.654 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

У п.29 договору від 03.08.2007р. передбачено,
що будь-які зміни або доповнення до
цього договору здійснюються у
письмовій формі та підписуються
належним чином уповноваженими
представниками сторін.

Ухвалами господарського суду від
24.12.2013р., 09.01.2014р., 28.01.2014р., 06.02.2014р.
прокурора та позивача було зобов'язано
надати письмові пояснення, які
підтверджені документально, щодо
звернення до відповідача з пропозицією
внести відповідні зміни до договору
від 20.08.2007р. (дата державної реєстрації
договору від 03.08.2007р.).

Вказаними учасниками судового спору
вимоги ухвали суду не виконані,
витребувані судом документи всупереч
вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
представлені.

Одночасно, за висновками суду, спір між
сторонами у справі наявний, оскільки
відповідач проти внесення змін до
договору оренди землі заперечує. Це
свідчить про необхідність судового
захисту прав позивача, що є результатом
поширення юрисдикції суду на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Наразі, рішенням №15-рп/2002 від 09.07.2002р.
Конституційного Суду України (справа
про досудове врегулювання спорів)
визначено, що положення ч.2 ст.124
Конституції України стосовно
поширення юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають у державі,
необхідно розуміти так, що право особи
(громадянина України, іноземця, особи
без громадянства, юридичної особи) на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.
Встановлення законом або договором
досудового врегулювання спору за
волевиявленням суб'єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів і права на судовий
захист. Обрання певного засобу
правового захисту, у тому числі і
досудового врегулювання спору, є
правом, а не обов'язком особи, яка
добровільно, виходячи з власних
інтересів, його використовує.

На цьому наголошує і Верховний Суд
України у постанові від 20.11.2012р. по
справі №28/5005/640/2012, який зазначає, що
недотримання позивачем вимог ч.2 ст.188
Господарського кодексу України щодо
обов'язку надсилання іншій стороні
пропозицій про зміну умов договору
оренди земельної ділянки не позбавляє
його права звернутися до суду з позовом
до відповідача про зміну умов договору
за наявності спору, тобто відсутності
згоди на зміну умов договору.

Зважаючи на положення вищевказаних
правових норм та умов договору,
приймаючи до уваги затвердження нової
нормативно-грошової оцінки земель
м.Краснодон та визначення нормативної
грошової оцінки земельної ділянки,
зокрема, за адресою: АДРЕСА_1, до
договору оренди землі від 03.08.2007р. мають
бути внесені запропоновані прокурором
та позивачем зміни.

Наявні у матеріалах справи рішення
№41/3095 від 29.11.2013р. Краснодонської
міської ради «Про припинення права
користування земельною ділянкою ФОП
ОСОБА_1», угода про розірвання договору
оренди земельної ділянки від 06.12.2013р.
судом до уваги не приймаються, виходячи
з наступного:

Статтею 6 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що орендарі
набувають права оренди земельної
ділянки на підставах і в порядку,
передбачених Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим та іншими законами України і
договором оренди землі. Право оренди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

За приписами ст.ст.125, 126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до ст.2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Нерухоме майно -
це земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення.

При цьому, надана відповідачем угода
про розірвання договору оренди
земельної ділянки від 06.12.2013р. не
містить відміток щодо державної
реєстрації припинення права оренди
відповідача на земельну ділянку площею
12 кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

Будь-яких інших належних та допустимих
доказів припинення права оренди
орендаря на вказану земельну ділянку
відповідачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України не представлено.

Відтак, припинення права оренди
Приватного підприємця ОСОБА_1 на
земельну ділянку площею 12 кв.м за
адресою: АДРЕСА_1 офіційно не визнано і
не підтверджено державою.

Заява №68-419вих-14 від 28.01.2014р.
Прокуратури м.Краснодона про
припинення провадження по справі
залишається судом без задоволення з
огляду на наведені вище висновки суду.
Крім того, судом враховано, що у
судовому засіданні 20.02.2014р. прокурор
підтримав позовні вимоги до
відповідача.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір підлягає стягненню з
позивача в доход Державного бюджету
України.

Вирішуючи питання про розподіл
судового збору у цій справі суд
виходить з того, що позивачем не
доведено факту звернення до Приватного
підприємця ОСОБА_1 з пропозицією внести
зміни до договору в досудовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.43, 49, 75, 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Прокурора міста
Кранодона в інтересах держави в особі
Краснодонської міської ради,
м.Краснодон до Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Краснодон про внесення змін
до договору оренди земельної ділянки
від 03.08.2007р., державна реєстрація
№114000/32 від 20.08.2007р.

Внести зміни до договору оренди
земельної ділянки від 03.08.2007р., державна
реєстрація №114000/32 від 20.08.2007р.,
який укладений з Приватним підприємцем
ОСОБА_1, відносно земельної ділянки
площею 0,0012 га для комерційного
використання, а саме:

викласти п.4 розділу «Об'єкт оренди»
договору у новій редакції: «Нормативна
грошова вартість земельної ділянки
згідно витягу з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки від 18.06.2013р., виданого
управлінням Держземагенства в
Краснодонському районі Луганської
області, становить 5724,76 грн»;

викласти п.6 розділу «Орендна плата»
договору у новій редакції: «Розмір
орендної плати становить 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки. Сума орендної плати на рік
становить 171,74 грн (в цінах 2013 року)».

Стягнути з Краснодонської міської ради
(94405, м.Краснодон, площа Леніна, 8, ) в доход Державного бюджету
України судовий збір в сумі 1147 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні 20.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повне рішення складено 24.02.2014р.

Суддя
Ю.О. Паляниця