донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

24.02.2014 справа №908/3482/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Попков Д.О.
Марченко О.А., Радіонова О.О.розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжяпри
секретарі судового засідання Куц Н.С.за
участю представників: від позивачане
з'явився;від відповідача не з'явився;на
рішення господарського суду
Запорізької областівід23.12.2013р. (повний
текст підписано 24.12.2013р.) у справі№
908/3482/13 (суддя Зінченко Н.Г.)за
позовомБлагодійного фонду «Єврейська
громада Запорізької області», м.
Запоріжжядо Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4, м.
Запоріжжяпрозобов'язання передати
документи

В С Т А Н О В И В:

Благодійний фонд «Єврейська громада
Запорізької області», м. Запоріжжя
звернувся до Господарського суду
Запорізької області з позовом про
зобов'язання Фізичну особу - підприємця
ОСОБА_4, м. Запоріжжя передати
документи.

Рішенням Господарського суду
Запорізької області від 23.12.2013р. (суддя
Зінченко Н.Г.) позовні вимоги
задоволені у повному обсязі.
Зобов'язано Фізичну особу - підприємця
ОСОБА_4, (юридична адреса: 69032, АДРЕСА_1,
фактична адреса: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
передати Благодійному фонду
«Єврейська громада Запорізької
області», (юридична адреса: 69037, м.
Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 2, поштова
адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул.
Героїв Сталінграду, буд. 27, ) документи, а саме:

- оригінал Дозволу на виконання
будівельних робіт від 24.12.2009 р. № 01129-09;

- оригінал рішення Запорізької міської
ради № 46/4 від 30.07.2008 р. «Про передачу в
оренду Благодійному Фонду «Єврейська
громада Запорізької області»
земельної ділянки по АДРЕСА_3 для
розташування єврейського
національно-просвітницького центру»;

- оригінал договору оренди землі від
16.10.2008 р., укладеного Запорізькою
міською радою, м. Запоріжжя та
Благодійним фондом «Єврейська громада
Запорізької області», м.
Запоріжжя, реєстраційний № 35;

- оригінал рішення Запорізької міської
ради № 72/364 від 06.12.2006 р. «Про погодження
Благодійному Фонду «Єврейська громада
Запорізької області» місця
розташування єврейського
національно-просвітницького центру
між АДРЕСА_3».

Рішення першої інстанції вмотивовано
отриманням Відповідачем за актом
передачі документації від 28.03.2011р. від
Позивачем в межах укладеного між ними
договору №04-2010 від 28.05.2010р. з
урахуванням додатковою угоди №5 від
02.03.2011р. спірних документів для надання
останньому послуг з супроводу, які були
виконані і оплачені, та ухиленням
Відповідача від повернення наданої
документації після припинення
зобов'язань сторін.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4, м.
Запоріжжя, не погодившись з прийнятим
судовим рішенням, звернулось з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Запорізької області від 23.12.2013р по
справі №908/3482/13, провадження по справі
припинити.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції апелянт зазначає
протиправне відхилення місцевим судом
його клопотання про припинення
провадження у справі з мотивів
викрадення 26.11.2013р. витребуваних
Позивачем документів з автомобіля
Відповідача, про що Відповідачем була
подана заява до Ленінського РВ ЗМУ
ГУМВС України в Запорізькій області, що
вказує на відсутність предмету спору.

Розпорядженням заступника голови
Донецького апеляційного
господарського суду від 11.02.2014р. за
результатами автоматичного розподілу
справи сформовано колегію суддів у
наступному складі: головуючий
(суддя-доповідач) Попков Д.О., судді
Марченко О.А., Радіонова О.О.

Ухвалою від 11.02.2014р. суд порушив
апеляційне провадження та призначив її
розгляд у судовому засіданні на 24.02.2014р.
о 14:25 годин.

Судове засідання апеляційної
інстанції здійснювалось за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
у порядку розгляду апеляційної скарги,
встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник Скаржника у судове
засідання 24.02.2014р. без пояснення причин
не з'явився.

Представник Позивача у судове
засідання24.02.2014р. не з'явився, проте
через канцелярію суду надав відзив від
18.02.2014р. (а.с.а.с.139-141), яким проти скарги
заперечив та надав клопотання (а.с.135)
про розгляд скарги без участі
уповноваженого представника Позивача.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, у тому числі - наданих на вимогу
апеляційного суду, апеляційну скаргу,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія апеляційної інстанції
зазначає наступне:

Як правильно було встановлено місцевим
судом та вбачається із матеріалів
справи, 28.05.2010р. між Позивачем (Замовник)
та Відповідачем (Виконавець) був
укладений договір на документальний
супровід проекту № 04-2010 (а.с.9), за
умовами п.п. 1.1, 1.2 договору сторони
визначили, що предметом договору є
документальний супровід проекту
об'єкта, розташованого за адресою:
АДРЕСА_3, зі строком дії 6 місяців з
моменту його підписання та передачі
всіх необхідних документів.

Згідно п. 2.1 договору Позивач
зобов'язаний надати відповідачу всі
необхідні для виконання зобов'язань
відомості та відповідні документи
згідно переліку, а також оплатити
послуги відповідача у розмірі та в
строк, що встановлений цим договором.

Серед іншого, п. 2.2 договору
Відповідача зобов'язано забезпечити
збереження документів, наданих йому
Позивачем, виконувати роботу в строк,
обумовлений в п. 1.2 договору.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що
зміни та доповнення до договору діють,
якщо вони оформлені у письмовій формі і
підписані уповноваженими
представниками сторін.

02.03.2011р. між сторонами була укладена
додаткова угода № 5 (а.с.10) за умовами
якої відповідач зобов'язався виконати
наступні послуги: отримати паспорт БТІ
по АДРЕСА_3, а Позивач, в свою чергу,
зобов'язався оплатити ці послуги.

Пунктом 2 додаткової угоди сторони
обумовили, що Позивач зобов'язаний
надати відповідачу всі необхідні для
виконання зобов'язань відомості та
наступні документи:

- нотаріально завірені установчі
документи;

- оригінал дозволу на будівництво;

- оригінал рішення на реконструкцію та
будівництво;

- оригінал договору оренди на земельну
ділянку;

- генеральний план узгоджений з усіма
інстанціями;

- робочий проект після реконструкції;

- робочий проект розділ АС;

- довіреність на представлення
інтересів в різних державних закладах.

Згідно з п. 3 додаткової угоди вартість
послуг по даній угоді складає 6000,00 грн.,
з яких 3000,00 грн. Відповідач отримує від
Позивача в якості передплати при
підписання додаткової угоди.

За п.4 Додаткова угода набирає чинності
з моменту її підписання сторонами та
діє протягом шести місяців.

З матеріалів справи вбачається, що
28.03.2011р. Позивачем та відповідачем був
складений і підписаний акт передачі
документації (а.с.11), відповідно до
якого згідно п. 2 Додаткової угоди № 5
від 02.03.2011р. до Договору № 04-2010 від
28.05.2010р. Замовник (БФ «Єврейська громада
Запорізької області») передав
Виконавцю (ФОП ОСОБА_4) наступні
документи:

1) нотаріально посвідчені копії
реєстраційних документів (свідоцтво
про державну реєстрацію, довідку
статистики про включення до Єдиного
державного реєстру, рішення про
внесення в реєстр неприбуткових
організацій, Статут підприємства);

2) оригінал дозволу на будівництво №
01129-09 від 24.12.2009 р.;

3) оригінал рішення Запорізької міської
ради № 46/4 від 30.07.2008 р.;

4) оригінал договору на оренду
земельної ділянки;

5) генеральний план, погоджений з усіма
інстанціями (копія);

6) робочий проект АЛ аркуші №, № 4, 6, 8, 10;

7) довіреність на представництво
інтересів Фонду;

8) оригінал рішення Запорізької міської
ради № 72/364 від 06.12.2006 р. про
проектування.

Виконавець, в свою чергу,
зобов'язується повернути документацію
в цілісності та схоронності.

Місцевим судом правильно встановлені
обставини внадання Відповідачем
передбачених умовами Додаткової угоди
№ 5 від 02.03.2011 р. послуг Позивачеві по
отриманню паспорту БТІ по АДРЕСА_3, що
підтверджується Актами
здачі-приймання виконаних робіт від
31.03.2011р. (а.с.12) і від 30.06.2011р. (а.с.12) до
Додаткової угоди, а Позивач оплатив
відповідачу ці послуги в обумовленому
розмірі в сумі 6000,00 грн., про що свідчать
відповідні виписки банку (а.с.а.с.13-16).

Отже, апеляційний суд погоджується із
висновком господарського суду про
припинення зобов'язання сторін,
передбачених додатковою угодою № 5 від
02.03.2011р., з надання послуг та їх оплати,
повним виконанням у розумінні ст.599
Цивільного кодексу України.

Позивач неодноразово надсилав
Відповідачу (а.с.а.с.18, 69а, 71а, 73а) листи №
76/03-С від 15.03.2013р. (а.с.17), №136/11-С від
19.11.2013р. (а.с.69, 70), №129/10-С від 24.10.2013р.
(а.с.71-72) з вимогою про повернення
документів, які надавалися ФОП ОСОБА_4
згідно п. 2 додаткової угоди № 5 від
02.03.2011 р. за Актом передачі документації
від 28.03.2011р., через ігнорування яких
Позивач змушений був звернутися із
позовом до Господарського суду
Запорізької області, який задовольнив
позов у повному обсягу.

При цьому, місцевим судом відхилено
клопотання Відповідача про припинення
провадження у справі через відсутність
предмету спору у зв'язку із
недоведеністю факту припинення
існування спірної документації.

Оцінюючи правильність застосування
місцевим судом норм матеріального і
процесуального законодавства в
контексті встановлених обставин,
апеляційний суд дійшов висновку про
необґрунтованість вимог апеляційної
скарги з огляду на таке:

Як вбачається із матеріалів справи,
сутність розглядуваного спору полягає
у примусовому витребувані майна з
чужого незаконного володіння шляхом
передання оригіналів документів
Позивачеві, у зв'язку із відсутністю
будь-яких правових підстав для їх
утримання Відповідачем.

Враховуючи статус сторін та характер
правовідносин між ним в контексті
викладеного Позивачем обґрунтування,
останні (правовідносини) регулюються
насамперед відповідними положеннями
Господарського і Цивільного кодексів
України.

За змістом ст.ст. 15, 16 Цивільного
кодексу України, ст. 20 Господарського
кодексу України та ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
необхідною умовою застосування судом
певного способу захисту є наявність,
доведена належними у розумінні ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України доказами, певного
суб'єктивного права (інтересу) у
Позивача та порушення (невизнання або
оспорювання) цього права (інтересу) з
боку Відповідача, а також - належності
обраного способу судового захисту.
Відсутність, або недоведеність
будь-якого з означених елементів
унеможливлює задоволення позову.

З огляду на обраний Позивачем спосіб
захисту свого права, предметом
доказування для Позивача та
спростування для Відповідача, а,
відповідно, і судової оцінки у
розглядуваній справі насамперед є факт
безпідставного збереження
Відповідачем спірного майна,
приналежного Позивачеві.

Як вбачається із наданих до матеріалів
справи копій витребуваних Позивачем
документів (а.с.а.с.19-28) вони не мають
жодного відношення до Відповідача та
були видані саме Позивачу, що у світлі
встановленої ч.2 ст.328 Цивільного
кодексу України і не спростованої в
межах цієї справи презумпції
достатньою мірою вказують на
приналежність спірних документів саме
Позивачеві.

За висновком апеляційного суду
укладений між сторонами договір № 04-2010
від 28.05.2010р. в редакції додаткової угоди
№5 від 02.03.2011р. за своєю правовою
природою є договором про надання
послуг і зобов'язання сторін за ним
регламентуються приписами глави 63
Цивільного кодексу України. В свою
чергу, ані положення самого договору і
додатковою угоди за ним, ані зміст норм
глави 63 Цивільного кодексу України не
передбачають можливості набуття у
власність Виконавцем представлених
Замовником документів, необхідних для
виконання обумовлених послуг. Таким
чином, правомірність володіння
Виконавцем спірними документами
обмежена тривалістю надання
визначених послуг і встановлене судом
припинення зобов'язань сторін з
надання і оплати послуг, що вказує на
досягнення мети укладеного договору,
зумовлює правомірний висновок про
відсутність подальших правових
підстав для утримання Відповідачем
документів Позивача. Більш того, за
умовами отримання цих документів від
Замовника, визначених в акті передачі
документації від 28.03.2011р., Виконавець
мав повернути такі документи
Позивачеві.

Ігнорування вимог власника спірної
документації про її повернення за
відсутності правових підстав для її
утримання з боку Відповідача зумовлює
правомірне задоволення позовних вимог
місцевим судом у світлі приписів ст.1212
Цивільного кодексу України.

Апеляційний суд погоджується із
позицією місцевого суду відносно
відхилення клопотання Відповідача про
припинення провадження у справі,
відхиляючи доводи Скаржника, оскільки
останнім всупереч ст.ст.4-3, 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України не доведено належними
доказами факту припинення існування
спірної документації. Дійсно,
представлені Відповідачем документи -
лист не тільки не підтверджують факту
вчинення злочину, оскільки лист
Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в
Запорізької області від 28.11.2013р. та
висновок за результатами розгляду
повідомлення від 26.11.2013р. не є
документами, які фіксують злочин у
розумінні ст.214 Кримінального
процесуального кодексу України, але й
сама вірогідність вчинення такого
злочину не підтверджує зникнення саме
спірних документів, та у будь-якому
разі не може ототожнюватися із їх
фізичним знищенням.

Таким чином, за відсутністю належних
підстав для припинення провадження у
справі в порядку п.1-1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України у розумінні п.4.4 Постанови
пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., твердження
Скаржника про наявність передбачених
п.2 ч.1 ст.104 Господарського
процесуального кодексу України
підстав для скасування оскаржуваного
рішення є необґрунтованими. В свою
чергу, інших передбачених означеною
статтею підстав для скасування
переглядуваного рішення апеляційним
судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, судова
колегія апеляційної інстанції дійшла
висновку, що апеляційна скарга
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м.
Запоріжжя задоволенню не підлягає, що
згідно із ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України має
наслідком віднесення на рахунок
останнього витрат по сплаті судового
збору держаного мита за подання
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя на
рішення Господарського суду
Запорізької області від 23.12.2013р. у
справі №908/3482/13 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Запорізької області від 23.12.2013р. у
справі №908/3482/13 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції
набирає сили з дня її прийняття, але
може бути оскаржена

до Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий
Д.О. Попков

Судді:
О.А. Марченко

О.О. Радіонова

Вик. Куц Н.С.

Надруковано 5 прим.: 1. Позивачу; 2.
Відповідачу;3. У справу; 4. ДАГС; 5. ГСЗО