ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 р. Справа № 907/1291/13

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Неверовська Л.
М. , при секретарі судового засідання
Озарко Л. Р., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства
"Ясінянське лісомисливське
господарство", вул.
Грушевського, 13, смт. Ясіня, Рахівський
район, Закарпатська область, 90630;

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця Ільчук Марії
Степанівни, ур. Горішків,
с. Яблуниця, м. Яремча,
Івано-Франківська область, 78592;

про стягнення 67349 грн. 30 коп.

за участю представників сторін:

Від позивача: не з'явились;

Від відповідача: Ільчук М. С. - фізична
особа-підприємець ( витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців № 18128642 від
10.02.14);

ВСТАНОВИВ: Державне підприємство
"Ясінянське лісомисливське
господарство" звернулося з позовом до
фізичної особи-підприємця Ільчук Марії
Степанівни про стягнення 67349 грн. 30 коп.

Представник позивача в судове
засідання нез'явився, надіслав
клопотання (вх.№2957/14 від 25.02.14) про
відкладення розгляду справи, в якому
зазначає про відсутність можливості
явки в судове засідання представника
позивача.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги заперечив,
посилаючись на те, що відповідачем за
період з 23.03.11 по 26.08.11 було здійснено
оплату за договором купівлі-продажу
необробленої деревини на аукціонних
торгах № 18/17 від 03.03.11 на загальну суму
110000 грн. Вказані кошти вносилися
готівкою, про що свідчать квитанції до
прибуткових касових ордерів видані ДП
"Ясінянське лісомисливське
господарство" за відповідний період
(відзив на позов вх. № 2288/14 від 12.02.14).

Розглянувши клопотання (вх.№2957/14 від
25.02.14) позивача про відкладення
розгляду справи, суд прийшов до
висновку про відмову в його
задоволенні з огляду на те, що подане
клопотання є необґрунтованим та
документально не підтвердженим. При
цьому господарський суд зазначає, що
ухвалою від 12.02.14 явка сторін не
визнавалася обов'язковою (на розсуд
сторін), крім того, учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК,
з числа як своїх працівників, так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника відповідача,
всебічно та повно з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши в сукупності всі
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

03.03.2011 р. між Державним підприємством
"Ясінянське лісомисливське
господарство" та фізичною
особою-підприємцем Ільчук Марією
Степанівною укладено договір
купівлі-продажу необробленої деревини
на аукціонних торгах № 18/17, згідно умов
якого позивач зобов'язується поставити
та передати, а відповідач прийняти та
оплатити товар (пиловник, ялина,
буд.ліс, ялиця) на суму 109200 грн.

У відповідності до п. 4.1. договору,
розрахунки по договорах, що укладені в
результаті аукціонних торгів,
здійснюються наступним чином:
відповідач до початку відповідного
кварталу, в якому здійснюється
поставка повинен перерахувати на
рахунок позивача 10 % суми договору за
вирахуванням перерахованої позивачу
застави. На відповідну суму у терміни,
визначені договором, позивач здійснює
поставку. Подальша оплата здійснюється
до моменту чергової поставки, про яку
позивач зобов'язаний завчасно
повідомляти відповідача. В разі
поставки продукції на суму більшу від
передплаченої відповідач зобов'язаний
оплатити різницю на протязі 3-х
календарних днів.

Як зазначає позивач, до червня 2011 р.
відповідач вчасно здійснював оплату за
отриману лісопродукцію, однак за
лісопродукцію передану на підставні
товарно-транспортних накладних № 004399
від 20.06.11, № 004400 від 23.06.11, № 015501 від 25.06.11,
№ 015502 від 25.06.11, № 01504 від 29.06.11, № 015503 від
29.06.11, № 017683 від 01.08.11, № 017682 від 01.08.11, №
017681 від 01.08.11, № 017685 від 05.08.11, № 017467 від
16.08.11, № 017468 від 17.08.11, № 022409 від 23.08.11, №
022423 від 25.08.11, № 015510 від 26.08.11, №017683 від
26.08.11, специфікацій-накладних № 10347 від
20.06.11, № 10349 від 10.06.11, № 10931 від 29.06.11, №
10932 від 29.06.11, № 10348 від 23.06.11, № 10934 від
25.06.11, № 11432 від 01.08.11, № 11431 від 01.08.11, №
11430 від 01.08.11, № 11433 від 05.08.11, № 11216 від
16.08.11, № 11217 від 17.08.11, № 11659 від 23.08.11, №
11671 від 25.08.11, № 10930 від 26.08.11, № 11670 від
29.08.11 не розрахувався, внаслідок чого,
утворися борг в сумі 67349 грн. 30 коп.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
відносин у сфері господарювання з
підстав, передбачених ГК України, в
силу якого один суб'єкт (зобов'язана
сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші тощо), а
інший суб'єкт (управнена сторона, у тому
числі кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За змістом ст.265 Господарського кодексу
України та ст.712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму. Реалізація суб'єктами
господарювання товарів
негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України та ст.193 Господарського
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом; зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (стаття 629
Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 610 Цивільного кодексу
України встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

При дослідженні вищевказаних
накладних, суд встановив, що сума
поставки згідно наведеного позивачем
переліку товарно-транспортних
накладних становить 76100 грн. 37 коп.,
однак позивач вказує на наявність
боргу в сумі 67349 грн. 30 коп. на підставі
вказаних товарно-транспортних
накладних.

В матеріалах справи містяться надані
відповідачем квитанції до
прибуткового касового ордеру: № 309 від
23.03.11, № 311 від 25.03.11, № 321 від 29.03.11, № 404
від 08.04.11, № 442 від 27.04.11, № 443 від 28.04.11, №
480 від 12.05.11, №542 від 24.05.11, № 569 від 26.05.11,
№ 680 від 22.06.11, № 683 від 23.06.11, № 747 від
26.07.11, № 825 від 23.08.11, № 826 від 25.08.11, № 827
від 26.08.11, які підтверджують проведення
відповідачем оплати (внесення коштів
готівкою) Державному підприємству
"Ясінянське лісомисливське
господарство" у сумі 110000 грн. за
лісопродукцію.

Як вбачається з наданої позивачем
судом "Інформації про
взаєморозрахунки", позивач вираховує
суму боргу відповідача з врахуванням
вхідних залишків за 2010 р. (з 30.09.2010 р. по
30.11.2010 р.), а також за період 2011 року до
03.03.2011 р., тобто до моменту виникнення
правовідносин між сторонами спору на
підставі договору купівлі-продажу
необробленої деревини на аукціонних
торгах № 18/17 від 03.03.11. Крім того,
наведені позивачем у вказаному
документі суми реалізації не
відповідають сумам поставок, що
відображені у товарно-транспортних
накладних та сумам проведених
відповідачем оплат за весь період
існування правовідносин між сторонами
за договором № 18/17 від 03.03.11.

Ухвалами від 28.01.14, від 12.02.14, суд з метою
з'ясування підставності заявленої
позивачем вимоги про стягнення боргу,
зобов'язував позивача надати в судові
засідання письмові пояснення щодо
обставин викладених у відзиві на
позовну заяву (щодо внесення коштів
відповідачем згідно квитанцій до
прибуткового касового ордеру),
документально-обґрунтований
розрахунок стягуваної суми із
відображенням загальної вартості
відпущеної деревини, проведених оплат,
динаміки виникнення боргу. Однак,
позивачем вказані документи не подано
та доводів на спростування факту
оплати відповідачем за отриману згідно
договору № 18/17 від 03.03.11 лісопродукцію
не наведено. Разом з тим, позовні вимоги
обґрунтовані невиконанням
відповідачем саме умов договору № 18/17
від 03.03.11 в частині розрахунків за
отриману лісопродукцію, а будь-яких
інших обґрунтувань та первинних
документів, які б свідчили про
наявність інших правовідносин та
взаєморозрахунків між сторонами, ніж
за договором № 18/17 від 03.03.11 позивачем
не наведено.

Виходячи з того, що відповідачем
доведено факт виконання зобов'язання з
оплати лісопродукції за договором №
18/17 від 03.03.11 в повному обсязі, суд
дійшов до висновку, що заявлена до
стягнення сума боргу на який вказує
позивач не стосується правовідносин
між сторонами за договором
купівлі-продажу необробленої деревини
на аукціонних торгах № 18/17 від 03.03.11,
наявність та підстава виникнення
вказаного боргу позивачем жодними
документальними доказами не
підтверджена.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Вказаною нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні доказів
сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на встановлення судом факту
відсутності боргу відповідача перед
позивачем згідно договору
купівлі-продажу необробленої деревини
на аукціонних торгах № 18/17 від 03.03.11,
позовні вимоги є необґрунтованими та
безпідставними, а отже задоволенню не
підлягають.

Судові витрати, у відповідності до
приписів статті 49 ГПК України, слід
залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 529, 610, 612, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193,
256 Господарського кодексу України, ст.
32, 33, 43 ст. 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у позові Державного підприємства
"Ясінянське лісомисливське
господарство" до фізичної
особи-підприємця Ільчук Марії
Степанівни про стягнення 67349 грн. 30 коп.
- відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28.02.14

Суддя
Неверовська Л. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Озарко Л. Р. 28.02.14