м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21269/13 24.02.14

За позовом: Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Нова"

до: Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова
компанія "ОРАНТА"

про: відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 4 845,24 грн.

Суддя Капцова Т.П.

Представники:

від позивача: Басараб В.О. - пред.
за довір.

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Нова" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 4 845,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що 03.07.2012 року в
м.Києві по вул.Донська, 19 сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Toyota Avensis»,
державний номер АА 8545 ІО, що належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Ілта», під
керуванням Нечаєвої М.В., та
транспортного засобу «ВАЗ 2104»,
державний номер И 2261 КИ, що належить
Землянському В.І., під керуванням
Нижник І.І. Позивачем, як страховиком,
виплачено страхувальнику страхове
відшкодування, внаслідок чого, до
позивача, в порядку ст. 1191 Цивільного
кодексу України перейшло право вимоги
(регресу) до відповідача, як до особи,
якою застраховано цивільно-правову
відповідальність особи з вини якої
сталася ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.11.13р. порушено провадження у
справі №910/21269/13 та призначено справу до
розгляду на 09.12.13р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.11.13р. виправлено описку,
допущену в ухвалі суду про порушення
провадження у справі від 06.11.13р.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
09.12.2013р. справу №910/21269/13 передано для
розгляду судді Картавцевій Ю.В., у
зв'язку з перебуванням судді Капцової
Т.П. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.12.13р. суддею Картавцевою Ю.В.
прийнято справу №910/21269/13 до свого
провадження та призначено справу до
розгляду на 20.01.14р.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
19.12.2013р. справу №910/21269/13 передано для
розгляду судді Капцовій Т.П., у зв'язку
з виходом судді Капцової Т.П. з
лікарняного.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.12.13р. суддею Капцовою Т.П.
прийнято справу №910/21269/13 до свого
провадження та призначено справу до
розгляду на 20.01.14р.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
20.01.2014р. справу №910/21269/13 передано для
розгляду судді Лиськову М.О., у зв'язку з
перебуванням судді Капцової Т.П. на
лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.01.14р. суддею Лиськовим М.О.
прийнято справу №910/21269/13 до свого
провадження та призначено справу до
розгляду на 24.02.14р.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
24.01.2014р. справу №910/21269/13 передано для
розгляду судді Капцовій Т.П., у зв'язку
з виходом судді Капцової Т.П. з
лікарняного.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.01.2014р. суддею Капцовою Т.П.
прийнято справу №910/21269/13 до свого
провадження та призначено справу до
розгляду на 24.02.14р.

У судове засідання 24.02.14р. представник
позивача з'явився та надав пояснення по
справі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
своєї неявки суд не повідомив.

В матеріалах справи містяться
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень, які
свідчать про те, що відповідачем 11.11.13р,
21.11.13р., 16.12.13р., 27.01.14р. було отримано,
відповідно, ухвалу суду про порушення
провадження у справі від 06.11.13р. та
ухвали суду від 15.11.13р., від 09.12.13р. та
від 20.01.14р., у зв'язку з чим, відповідач
був повідомлений про дату та час
розгляду справи судом.

З огляду на те, що ухвала суду про
порушення провадження у справі від
06.11.13р. та ухвали суду від 15.11.13р. та від
09.12.13р., від 19.12.13р., від 20.01.2014р. та від
24.01.14р. були надіслані судом за адресою
відповідача, зазначеною в позовній
заяві, яка збігається з адресою
відповідача, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, відповідач
вважається повідомленим про час та
місце розгляду справи (ст.64 ГПК
України).

Оскільки відповідач не з'явився у
судове засідання, незважаючи на
належне повідомлення про час та місце
судового засідання, не надав суду
відзиву та документів, витребуваних
судом, суд на підставі ст. 75 ГПК
України, розглядає справу за наявними
в ній матеріалами та доказами.

24.02.2014р. у судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені ним позовні вимоги.

У судовому засіданні 24.02.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
(далі-ГПК України) судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення
у даній справі прийнято у нарадчій
кімнаті.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складалися протоколи
судових засідань, які долучені до
матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2011р. між позивачем (страховик) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ілта»
(страхувальник) укладено Генеральний
договір страхування ризиків,
пов'язаних із експлуатацією наземних
транспортних засобів №2590 від 10.07.2011р.
(далі - Генеральний договір).

Відповідно до п.2.1. Генерального
договору, предметом вказаного договору
є майнові інтереси, що не суперечать
чинному законодавству України і
пов'язані із: володінням, користуванням
і розпорядженням транспортним засобом,
зазначеним у Договорі, а також
додатковим обладнанням до вказаного
транспортного засобу; обов'язком
страхувальника, згідно із
законодавствам України, відшкодувати
шкоду, заподіяну третім особам (їхньому
життю, здоров'ю та майну) внаслідок
експлуатації транспортного засобу,
зазначеного у цьому Договорі.

29.11.11р. сторонами Генерального договору
підписано Страховий сертифікат
добровільного страхування наземного
транспортного засобу, ДЦВ, НВ №478 від
29.11.11р., яким посвідчено набрання
чинності Генеральним договором
страхування ризиків, пов'язаних із
експлуатацією транспортного засобу
«Toyota Avensis», державний номер АА 8545 ІО.

03.07.2012 року в м.Києві по вул.Донська, 19
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю транспортного засобу «Toyota
Avensis», державний номер АА 8545 ІО, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «Ілта», під
керуванням Нечаєвої М.В., та
транспортного засобу «ВАЗ 2104»,
державний номер И 2261 КИ, що належить
Землянському В.І., під керуванням
Нижник І.І.

Матеріали справи свідчать про те, що
03.07.2012р. в м.Києві по вул.Донська, 19
Нижник І.І., керуючи автомобілем «ВАЗ
2104», державний номер И 2261 КИ, під час
руху заднім ходом, не переконавшись в
безпеці маневру, не скориставшись
допомогою сторонніх осіб, здійснив
зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis»,
державний номер АА 8545 ІО, в результаті
чого транспортні засоби отримали
механічні пошкодження.

Постановою Солом'янського районного
суду міста Києва у справі №3-5894/12
(№2609/16862/12) водія автомобіля «ВАЗ 2104»,
державний номер И 2261 КИ Нижника І.І.
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу.

Відповідно до Звіту з визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу №697 від 12.09.12р., вартість
матеріального збитку, завданого
власникові автомобіля «Toyota Avensis»,
державний номер АА 8545 ІО, склала 11 972,60
грн.

Страховим актом №1780 від 29.09.2012р.
пошкодження транспортного засобу
марки «Toyota Avensis», державний номер АА 8545
ІО внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що сталася 03.07.2012 року, визнано
позивачем страховим випадком та
призначено до виплати в якості
страхового відшкодування 4 845,24 грн.

29.09.2012р. між позивачем та
страхувальником ТОВ «Ілта» укладено
Угоду про проведення заліку взаємних
однорідних вимог №1 від 29.09.2012р.,
відповідно до якої сторони дійшли
згоди, на підставі ст.601 ЦК України,
провести залік взаємних однорідних
вимог на суму 121 374,56 грн.

Як вбачається з Додатку №1 до даної
Угоди, до суми, на яку проведено
зарахування ввійшла сума страхового
відшкодування у розмірі 4 845,24 грн., яку
відповідач мав виплатити ТОВ «Ілта»
відповідно до Генерального договору, у
зв'язку з настанням
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.601 ЦК України,
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що зобов'язання позивача перед
страхувальником ТОВ «Ілта» по виплаті
страхового відшкодування в розмірі 4
845,24 грн. за Генеральним договором
страхування ризиків, пов'язаних із
експлуатацією наземних транспортних
засобів №2590 від 10.07.2011р. та Страховим
сертифікатом добровільного
страхування наземного транспортного
засобу ДЦВ, НВ №478 від 29.11.11р. виконано,
а страхове відшкодування у розмірі 4
845,24 грн. вважається виплаченим
страхувальнику.

Відповідно до ч.1 статті 1191 Цивільного
кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування у розмірі 4
845,24 грн. набув права вимоги до
відповідальної за збитки особи в межах
здійсненої виплати.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на момент
виплати страхового відшкодування),
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника.

Зазначена норма передбачає наявність у
страховика права на пред'явлення
регресного позову, а не вимоги до особи,
відповідальної за завданий збиток.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 9 липня 2002 року №
15-рп/2002 кожна особа має право вільно
обирати незаборонений законом спосіб
захисту прав і свобод, у тому числі й
судовий. Можливість судового захисту
не може бути поставлена законом, іншими
нормативно-правовими актами у
залежність від використання суб'єктом
правовідносин інших засобів правового
захисту. Держава може стимулювати
вирішення правових спорів у межах
досудових процедур, однак їх
використання є правом, а не обов'язком
особи, яка потребує такого захисту.

Як вказав Верховний Суд України в своїй
Постанові від 28.08.2012р., позивач отримує
право вимоги потерпілої особи після
виплати останній страхового
відшкодування та не зобов'язаний
звертатися безпосередньо до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
або до особи, у якої застраховано її
цивільно-правову відповідальність, з
вимогою виплати матеріального
відшкодування.

Відповідно до зазначеного вище
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Нова" реалізувало
своє право шляхом подачі позову про
відшкодування шкоди в порядку регресу
безпосередньо до суду.

Як вбачається з листа Моторно
(транспортного) страхового бюро
України №7/2-28/31990 від 14.11.2013р.,
цивільно-правова відповідальність,
власника транспортного засобу марки
"ВАЗ" державний реєстраційний номер И
2261 КИ була застрахована відповідачем
згідно з полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів АВ/2234866,
відповідно до якого, ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну третіх осіб становить 50 000,00 грн.,
а розмір франшизи становить 510 грн.

Як встановлено судом вище, позивачем
було виплачено страхове відшкодування
в порядку регресу в розмірі 4 845,24 грн.

За таких підстав, відповідач на
підставі Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів АВ/2234866,
зобов'язаний відшкодувати відповідачу
суму грошових коштів у розмірі 4 335,24
грн. (4 845,24 грн. - 510 грн. = 4 335,24 грн.).

Згідно з частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідачем не надано належних
доказів виплати позивачу страхового
відшкодування в порядку регресу.

Таким чином, оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача страхового
відшкодування у розмірі 4 845,24 грн.
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 4 335,24 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м.Київ,
вул.Здолбунівська, буд.7-Д, ) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Нова" (02660, м.Київ, вул.Марини
Раскової, буд.11, )
страхове відшкодування в розмірі 4 335
(чотири тисячі триста тридцять п'ять)
грн. 24 коп. та суму судового збору в
розмірі 1539 (тисяча п'ятсот тридцять
дев'ять) грн. 40 коп.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 28.02.14 р.

Суддя

Капцова Т.П.