РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р.
Справа № 903/358/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Тимошенко О.М.

судді
Огороднік К.М. ,

судді
Коломис В.В.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Сердюк С.В.

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача ТзОВ
"Промислово-комерційна компанія
"Будшляхмаш" на рішення господарського
суду Волинської області від 25.12.13 р. у
справі № 903/358/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-комерційна компанія
Будшляхмаш"

до Державного підприємства
"Волиньторф"

про стягнення в сумі 1 685 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 25.12.2013 року по
справі № 903/358/13 (суддя Бондарєв С.В.)
задоволено частково заяву Державного
підприємства "Волиньторф" №1013/01-23 від
24.10.2013 р. (вх. №01-38/45/13 від 24.10.2013р.) про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 12.06.2013р. у справі №903/358/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-комерційна компанія
"Будшляхмаш" до Державного
підприємства "Волиньторф" про
стягнення 1 685 000 грн. до 31.12.2016 року.
Відстрочено виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 12.06.2013р. у справі №903/358/13 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-комерційна компанія
"Будшляхмаш" до Державного
підприємства "Волиньторф" про
стягнення 1 685 000 грн. до 30.06.2014 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить останню
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин справи порушення
норм матеріального та процесуального
права. В обґрунтування скарги зазначає,
що з огляду на ст. 96, 525, 526 ЦК України
відсутність бюджетних коштів не
виправдовує бездіяльність боржника і
не є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
договірного зобов'язання. Звертає
увагу, що місцевий суд при винесенні
ухвали не взяв до уваги фінансове
становище стягувача та можливості
настання для нього певних негативних
наслідків в разі затримки виконання
рішення.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача, підтримав доводи
апеляційної скарги.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу вважає думку скаржника, щодо
відсутності будь-яких обставин, що
ускладнюють виконання рішення хибною.
В обґрунтування своєї позиції
зазначає, що заборгованість перед ТзОВ
"Промислово-комерційна компанія
"Будшляхмаш" виникла у зв'язку з
невиконанням зобов'язання по оплаті за
договором про закупівлю товарів за
державні кошти №376 від 03.09.2012р.
Зазначає, що погасити заборгованість
власними коштами підприємство не має
можливості, оскільки сума є достатньо
значною, сплата всієї суми відразу може
призвести до призупинення діяльності
підприємства та його
неплатоспроможності взагалі, що може
потягнути за собою значні негативні
наслідки для соціально-побутових
потреб населення Волинської області.
Просить залишити ухвалу
господарського суду Волинської
області від 25.12.2013 року по справі №
903/358/13 без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про причини
неявки суд не повідомив.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
03.02.2014 р. внесено зміни до складу
колегії суддів у справі № 903/358/13 та
визначено колегію суддів у складі:
головуючий суддя Тимошенко О.М.,
Огороднік К.М., Коломис В.В.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та відзив на неї,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а ухвалу
господарського суду Волинської
області від 25.12.2013 року по справі №
903/358/13 залишити без змін виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням господарського суду
Волинської області від 12.06.2013р. у справі
№903/358/13 позов ТзОВ
"Промислово-комерційна компанія
"Будшляхмаш" було задоволено, стягнуто
із Державного підприємства
"Волиньторф" на користь ТзОВ
"Промислово-комерційна компанія
"Будшляхмаш" 1 685 000 грн. заборгованості,
33 700 грн. витрат, пов'язаних з оплатою
державного мита.

27.06.2013р. господарським судом Волинської
області на виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 12.06.2013р. видано наказ №
903/358/13-1.

Ухвалою господарського суду
Волинської області суду від 06.09.2013р.
було відстрочено виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 12.06.2013 року у справі № 903/358/13
до 31.12.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
заборгованість ДП "Волиньторф" перед
ТзОВ "Промислово-комерційна компанія
"Будшляхмаш" виникла у зв'язку з
невиконанням зобов'язання по оплаті за
договором про закупівлю товарів за
державні кошти №376 від 03.09.2012р.;
поставка автомобілів - самосвалів
спеціальних МДКЗ-20-11 на базі КАМАЗ -6520 в
кількості 4 штук відбувалася у 2012 році
згідно з державною програмою КПКВК-1101200
"Державна підтримка будівництва вугле -
та торфодобувних підприємств, технічне
переоснащення зазначених підприємств,
у тому числі через механізми
здешевлення та погашення кредитів, а
також виконання програми реновації
гірничошахтного обладнання" за
державні кошти.

Рішенням суду першої інстанції
встановлено, що всього позивач передав
відповідачу в жовтні 2012 року товару на
загальну суму 6 740 000 грн., згідно з п.4.1.
договору №376 від 03.09.2012р. розрахунки за
товар мали бути проведені на таких
умовах: 50% - попередня оплата, 50% - на
протязі 30 календарних днів після
отримання товару. Відповідачем
впродовж вересня - листопада 2012 року
було оплачено товар на загальну суму 5
055 000 грн., що свідчить про те, що
зобов'язання виконано відповідачем на
75 %, станом на час розгляду заяви про
відстрочку термін прострочення оплати
- менше року.

Місцевим судом встановлено, що
заборгованість Державного
підприємства "Волиньторф" виникла
внаслідок недофінансування
підприємству суми коштів в розмірі 1 685
000 грн.

Згідно з п.2.14. Порядку реєстрації та
обліку бюджетних зобов'язань
розпорядників бюджетних коштів та
одержувачів бюджетних коштів в органах
Державної казначейської служби
України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України №309 від
02.03.2012р., у міру прийняття рішень
розпорядником бюджетних коштів про
погашення бюджетних зобов'язань та
бюджетних фінансових зобов'язань, які
залишилися не погашеними на кінець
минулого бюджетного періоду,
розпорядники бюджетних коштів
здійснюють реєстрацію таких бюджетних
зобов'язань та бюджетних фінансових
зобов'язань у поточному бюджетному
періоді шляхом подання Реєстру та
Реєстру фінансових зобов'язань і
відповідних підтвердних документів."

Непогашене бюджетне зобов'язання
Державного підприємства "Волиньторф"
перед ТзОВ "ПКК Будшляхмаш" в розмірі 1
685 000 грн. зареєстроване в УДКСУ
Маневицького району для отримання
бюджетного асигнування та сплати
грошових коштів у 2013 році.

На виконання вимог листа
Міненерговугілля № 04/31-1551 від 17.04.2013
року "Щодо забезпечення подальшого
розвитку державних торфодобувних
підприємств", Державним підприємством
"Волиньторф" розроблено бізнес-план
технічного переоснащення підприємства
на 2013 рік, який передбачає
відшкодування вартості поставленого в
2012 році автомобіля самосвала
спеціального МДКЗ-20-11 на базі КАМАЗ - 6520
в розмірі 1 685 000 грн.

ДП "Волиньторф" на 2013 рік мало бути
виділено 35 115 000 грн. бюджетних коштів за
програмою "Державна підтримка
будівництва вугле- та торфодобувних
підприємств, технічне переоснащення
зазначених підприємств", з них на
капітальне будівництво - 15 534 000 грн. та 19
581 000 грн. на технічне переоснащення.

Таким чином, до кінця 2013 року
підприємство очікувало надходження
бюджетних коштів в сумі 35 115 тис. грн., за
рахунок яких планувало в повному
обсязі погасити заборгованість на
виконання рішення суду.

Представник заявника пояснив, що
провести оплату заборгованості
власними коштами підприємство не має
можливості, оскільки сума, присуджена
до стягнення, є досить великою і сплата
всієї суми одразу може призвести до
призупинення діяльності підприємства
"Волиньторф" та його
неплатоспроможності взагалі, а у
випадку арешту рахунків та майна
підприємства - заблокує його
господарську діяльність та
унеможливить повне виконання боргових
зобов'язань перед кредиторами та
сплату обов'язкових платежів,
необхідних для ведення основної
господарської діяльності; зазначила,
що коштів, які надходять на рахунок
підприємства в поточних місяцях,
вистачає лише для виплати заробітної
плати працівникам, сплати обов'язкових
платежів до бюджету та сплати платежів,
необхідних для забезпечення
безперебійного виробничого процесу
підприємства; вказав, що на кінець 2013р.
фінансовий стан підприємства значно
погіршився.

На підтвердження цих доводів заявником
подано: довідку, підписану директором,
головним бухгалтером ДП "Волиньторф",
згідно з якою станом на 16 грудня 2013 року
дебіторська заборгованість ДП
"Волиньторф" складає 5355 тис. грн.,
кредиторська - 5773 тис. грн.; довідку,
підписану директором, головним
бухгалтером ДП "Волиньторф" про основні
поточні грошові зобов'язання для
здійснення виробничої діяльності та
довідку Управління Державної
Казначейської служби України у
Маневицькому районі Волинської
області №03-12/306 від 19.12.2013р. про те, що за
бюджетною програмою КПК 1101200 "Державна
підтримка будівництва вугле - та
торфодобувних підприємств, технічне
переоснащення зазначених підприємств"
в 2013 році бюджетні асигнування по ДП
"Волиньторф" не відкривались, а отже рух
грошових коштів не проводився.

Крім того, 25.12.2013р. заявником подано
платіжне доручення №7593 від 25.12.2013р. про
перерахування ТзОВ
"Промислово-комерційна компанія
"Будшляхмаш" 1 000,00грн.

З наведених заявником обставин та
поданих доказів вбачається наявність
обставин, що ускладнюють виконання
рішення суду про стягнення грошових
коштів з Державного підприємства
"Волиньторф" на даний час та про реальну
можливість виконання ним рішення
господарського суду Волинської
області від 12.06.2013 року у справі № 903/358/13
до 30.06.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
10-денний строк розглядає це питання у
судовому засіданні з викликом сторін,
прокурора чи його заступника, і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №9
від 17.10.2012р. відстрочка - це відкладення
чи перенесення виконання рішення на
новий строк, який визначається
господарським судом.

Підставою для відстрочки можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на розстрочку законодавство не
вимагає, і господарський суд не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

Судом відзначається, що посилаючись на
неврахування майнового стану
стягувача, апелянт в скарзі жодними
доказами не підтверджує негативного
впливу відстрочки виконання рішення
суду на діяльність його підприємства.
Також будь-яких доказів з цього питання
скаржником не надавалось суду першої
інстанції. Відтак, підтвердженням
факту врахування судом інтересів
стягувача є те, що місцевий
господарський суд частково задоволив
заяву відповідача та відстрочив
виконання рішення не до 31.12.2016 року, а
лише на пів року - до 30.06.2014 р.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наведені боржником
обставини ускладнюють виконання
рішення про стягнення грошових коштів
з Державного підприємства "Волиньторф",
а надання відстрочки його виконання
забезпечить стабільність діяльності
державного підприємства - боржника у
даній справі, а тому суд дійшов
висновку про часткове задоволення
заяви боржника та відстрочку виконання
рішення суду у даній справі до 30.06.2014
року.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що ухвала господарського суду
Волинської області від 25.12.2013 року
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для її скасування немає.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи
скаржника не обґрунтовані та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому не можуть бути
підставою для скасування чи зміни
оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТзОВ
"Промислово-комерційна компанія
"Будшляхмаш" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Волинської області від 25.12.2013 року по
справі № 903/358/13 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Коломис В.В.