ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.Справа № 923/1485/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Бєляновського В.В.,

Суддів: Мишкіної М.А.,

Будішевської Л.О.

при секретарі - Бєлянкіній Г.Є.,

за участю представників:

Від прокурора: Лянна О.А.

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Гулейков І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Дочірній
Банк Сбербанку Росії"

на рішення господарського суду
Херсонської області

від 24.12.2013 року

по справі № 923/1485/13

за позовом: Прокурора міста Херсона в
інтересах держави в особі Херсонської
міської ради

до Публічного акціонерного товариства
„Дочірній Банк Сбербанку Росії"

про витребування майна

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року прокурор міста
Херсон в інтересах держави в особі
Херсонської міської ради звернувся до
господарського суду Херсонської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства „Дочірній
Банк Сбербанку Росії" про витребування
з незаконного володіння відповідача на
користь Херсонської міської ради
нежитлових приміщень загальною площею
167,8 кв.м., які складаються з приміщень
підвалу: ІІ - 18,7 кв.м., ІІІ - 33,9 кв.м., ІV- 49, 8
кв.м., V - 12,9 кв.м., VІ - 10 кв.м., VІІ - 10 кв.м. та
напівпідвалу 9 - 9,9 кв.м., 10 - 22,6 кв.м., що
знаходяться за адресою: м. Херсон, вул.
Комсомольська, 16, та зобов'язання
передати їх у комунальну власність
Херсонської міської ради.

В обґрунтування пред'явлених
вимог прокурор посилався на те, що
відповідач безпідставно володіє
спірним нерухомим майном, оскільки це
майно вибуло з комунальної власності і
було набуто у власність ТОВ
«Інвестиційна будівна компанія
«Берег» на підставі підробленого
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 13.07.2007р. по цивільній
справі № 3-1112/07. У наступному, за
нотаріально посвідченим договором
купівлі - продажу від 09.04.2008 року спірне
майно у складі іншого нерухомого майна
загальною площею 409,5 кв.м. було
відчужено ТОВ «Інвестиційна будівна
компанія «Берег» на користь ТОВ
«Івушка» і останнім передано в іпотеку
відповідачу за нотаріально
посвідченим договором іпотеки від
25.06.2008р. в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором. У
зв'язку з невиконанням зобов'язань за
кредитним договором, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 30.12.2011р. було
вчинено виконавчий напис про звернення
стягнення на спірне майно. В межах
виконавчого провадження, у зв'язку з
тим, що майно не було реалізовано на
прилюдних торгах, державним виконавцем
було запропоновано відповідачу
залишити це майно за собою. Таким чином,
останнім власником спірного
нерухомого майна стало ПАТ „Дочірній
Банк Сбербанку Росії", якому це майно
передано за результатами виконання
виконавчого напису нотаріуса від
30.12.2011р., на підставі акту та постанови
державного виконавця від 23.11.2012р. про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу. А тому, на підставі ст.
ст. 330, 658, 387, ч. 1 ст. 388 ЦК України
прокурор просив задовольнити позов.

ПАТ „Дочірній Банк Сбербанку Росії" не
визнало позов посилаючись на те, що є
добросовісним законним власником
спірного нерухомого майна, оскільки
набуло право власності на це майно в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень, при цьому не знало і не
могло знати про наявність перешкод для
вчинення правочину щодо відчуження
спірного майна. Також відповідач,
вказував те, що факт підробки рішення
суду не встановлений вироком суду, що
свідчить про необґрунтованість
позовних вимог, крім того, позивачем
пропущено строк позовної давності за
цим позовом, про застосування якої ним
заявлено, що є підставою для відмови у
позові.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 24.12.2013 року
(суддя -Чернявський В.В.) позовні вимоги
задоволено з мотивів їх
обґрунтованості, витребувано з
володіння ПАТ "Дочірній банк Сбербанку
Росії" на користь Херсонської міської
ради нежитлові приміщення загальною
площею 167,8м2, до яких відносяться
приміщення підвалу літ. ІІ площею 18,7м2,
літ. ІІІ площею 33,9м2, літ. ІV площею 49,8м2,
літ. V площею 12,9м2, літ. VІ площею 10м2, літ.
VІІ площею 10м2 та напівпідвалу, літ.9
площею 9,9м2, літ.10 площею 22,6м2, що
знаходяться у м. Херсоні, розташовані
по вул. Комсомольській, 16, та
зобов'язано ПАТ "Дочірній банк
Сбербанку Росії" передати названі
приміщення Херсонській міській раді.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії"
звернулося до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
та у задоволенні позовної заяви
прокурора м. Херсон відмовити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідністю
викладених у рішенні висновків
обставинам справи та порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Відзиви на апеляційну скаргу не
надходили.

Заявлені представником відповідача в
судовому засіданні апеляційної
інстанції клопотання про витребування
від слідчих органів відомостей про
результати розслідування кримінальної
справи, порушеної за фактом
підроблення судового рішення, та про
залучення до участі у справі в якості
третіх осіб ТОВ "Інвестиційна будівна
компанія "Берег" та ТОВ «Івушка»,
колегією суддів визнані
необґрунтованими та відхилені на
підставі ст. ст. 27, 101 ГПК України,
оскільки ніщо не заважало заявнику
звернутися з клопотанням про
витребування таких відомостей до суду
першої інстанції, а також заявник не
зміг обґрунтувати яким чином рішення з
даного господарського спору може
вплинути на права або обов'язки
вказаних осіб щодо однієї з сторін.

За правилами встановленими ч. 3 ст. 77 ГПК
України в засіданні суду оголошувалася
перерва до 25.02.2014 року.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
вислухавши пояснення прокурора та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено місцевим господарським
судом, 26.07.1952 року виконавчим комітетом
Херсонської міської ради депутатів
трудящих було прийнято рішення № 645,
яким вирішено, що домоволодіння
розташоване в м. Херсоні по вул.
Комсомольській, 16 належить місцевій
раді.

20.11.1985 року Херсонським бюро технічної
інвентаризації було видане
реєстраційне посвідчення, котрим
посвідчено, що домоволодіння
розташоване в м. Херсоні по вул.
Комсомольській, 16 в цілому
зареєстровано за місцевою радою на
підставі рішення Херсонського
міськвиконкому № 645 від 26.07.1952р., про що
внесено запис в реєстрову книгу за № 396.

Отже, місцевим судом установлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
спірні нежитлові приміщення загальною
площею 167,8 кв.м., розташовані в будинку
№ 16 по вул. Комсомольській у м. Херсоні,
є власністю територіальної громади
міста Херсон в особі Херсонської
міської ради (комунальною власністю).

На підставі договору купівлі - продажу
від 07.03.2007р., укладеного між Херсонською
міською радою в особі Фонду
комунального майна м. Херсона
(продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
будівна компанія "Берег" (покупець),
Херсонська міська рада продала ТОВ
«ІБК «Берег» нежитлові приміщення
напівпідвалу, загальною площею 305,9
кв.м., що знаходяться за адресою: м.
Херсон, вул. Комсомольська, буд. 16.
Невід'ємною частиною цього договору є
технічна документація (оціночний акт,
план приміщення, експлікація). Вказаний
договір посвідчено приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу та зареєстровано
в реєстрі за № 217. Зазначене в даному
договорі майно було передано від
продавця покупцеві за актом
приймання-передачі № 6 від 28.01.2008р.

Спірні нежитлові приміщення загальною
площею 167,8 кв.м. знаходяться поряд з
приміщеннями загальною площею 305,9 кв.м.,
придбаними ТОВ "Інвестиційна будівна
компанія "Берег" за договором
купівлі-продажу від 07.03.2007р.

У наступному, ТОВ "Інвестиційна будівна
компанія "Берег" набуло право власності
на нежитлові приміщення підвалу та
напівпідвалу загальною площею 176 кв.м.,
розташовані в м. Херсоні, вул.
Комсомольська, 16, до складу яких
входять і спірні нежитлові приміщення
загальною площею 167,8 кв.м., на підставі
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 13.07.2007р. по цивільній
справі № 3-1112/2007, яке в якості
правовстановлюючого документа було
зареєстровано товариством в
Херсонському БТІ.

Проте, місцевим судом установлено, що
вказане рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона є
підробленим, що підтверджується
наявними в справі листами
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 19.03.2008р., від 01.06.2013р. № 438/13-608
про те, що в провадженні цього суду
цивільна справа за позовом ТОВ
"Інвестиційна будівна компанія "Берег"
до Херсонської міської ради в особі
Фонду комунального майна м. Херсона про
визнання права власності на будівлю
офісу за адресою: м. Херсон, вул.
Комсомольська, 16 не знаходилася та
відповідно рішення від 13.07.2007 року за №
3-1112/2007 не приймалося, а під вказаним
номером рахується справа про
адміністративне правопорушення за ч. 2
ст. 121 КпАП України, яка була розглянута
29.07.2007 року з прийняттям відповідної
постанови; письмовим поясненням судді
Циганій С.І. від 01.07.2008р. про те, що
цивільна справа № 3-1112/2007 ним не
розглядалася і підписи на рішенні
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 13.07.2007р. виконані не ним;
висновками судової почеркознавчої
експертизи № 584 від 23.05.2009р. та судової
технічної експертизи документів № 3258
від 05.12.2008р. про те, що підписи від імені
судді Циганій С.І., розташовані зі
зворотної сторони рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 13.07.2007р. по цивільній справі
№ 3-1112/2007 виконані не Циганій С.І., а
іншою особою, а відбитки печатки
«Дніпровський районний суд м. Херсона»
на вказаному рішенні отримані за
допомогою еластичного кліше;
постановою про порушення кримінальної
справи за фактом шахрайства шляхом
зловживанням службовим становищем
службовими особами ТОВ "Інвестиційна
будівна компанія "Берег", що спричинила
тяжкі наслідки, за фактом легалізації
(відмивання) доходів, одержаних
злочинним шляхом, та за фактом
підроблення судового рішення,
винесеною 23.09.2008 року першим
заступником прокурора Херсонської
області за результатами проведеної
перевірки додержання вимог
законодавства щодо набуття права
власності на підвальні приміщення у
буд. № 16 по вул. Комсомольська у м.
Херсоні службовими особами ТОВ
"Інвестиційна будівна компанія "Берег".

Зазначені документи є належними та
допустимими доказами у розумінні ст.
ст. 32, 34, 36 ГПК України, які у сукупності
з іншими доказами наявними в справі, з
достовірністю підтверджують факт
підробки судового рішення від 13.07.2007р.
по цивільній справі № 3-1112/2007 та
неправомірність набуття ТОВ
"Інвестиційна будівна компанія "Берег"
права власності на спірне нерухоме
майно.

Однак, за нотаріально посвідченим
договором купівлі - продажу від 09.04.2008р.
ТОВ "Інвестиційна будівна компанія
"Берег" продало Товариству з обмеженою
відповідальністю «Івушка» нежитлові
приміщення підвалу та напівпідвалу,
загальною площею 409,5 кв.м., розташовані
в м. Херсон, вул. Комсомольська, буд. 16,
до складу яких входять і спірні
нежитлові приміщення загальною площею
167,8 кв.м., а останнє, в свою чергу, за
нотаріально посвідченим договором
іпотеки від 25.06.2008р. передало вказані
нежитлові приміщення в іпотеку ЗАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»,
правонаступником якого є ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії», в забезпечення
виконання зобов'язань гр. Больбота Д.О.
за кредитним договором № 16-В/07/7/П від
25.06.2008р.

20.03.2012 року постановою державного
виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м.
Херсоні було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
напису, виданого 30.12.2011 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу про звернення
стягнення на нежитлові приміщення
підвалу та напівпідвалу, загальною
площею 409,5 кв.м., що знаходяться за
адресою: м. Херсон, вул. Комсомольська, 16
та належать на праві власності
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Івушка», на користь
ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії»
боргу на загальну суму 1 866 239,86 грн. та 3060
грн. відшкодування витрат за вчинення
виконавчого напису.

19.10.2012 року державний виконавець ВДВС
Суворовського РУЮ у м. Херсоні листом №
30377 повідомив відповідача про те, що
треті прилюдні торги по реалізації
нерухомого майна, що належить ТОВ
«Івушка», не відбулися у зв'язку з
відсутністю покупців та запропонував
залишити за собою нереалізоване майно.
У зв'язку з наданням Банком згоди на
залишення за собою нереалізованого
майна ТОВ «Івушка», державним
виконавцем 23.11.2012 року було винесено
постанову та складено акт про передачу
майна стягувачу в рахунок погашення
боргу, згідно з якими передано у
власність ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» в рахунок погашення боргу в сумі
791104 грн. нежитлові приміщення підвалу
та напівпідвалу загальною площею 409,5
кв.м., що знаходяться за адресою: м.
Херсон, вул. Комсомольська, 16, що
належать на праві власності ТОВ
«Івушка», для подальшого оформлення
стягувачем права власності на це
нерухоме майно.

28.11.2012 року приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу, відповідно до ст. 62 Закону
України «Про виконавче провадження» та
на підставі акта державного виконавця
про передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу від 23.11.2012р., видано
свідоцтво, котрим посвідчено, що ПАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії»
належить право власності на майно, яке
складається з визначених нежитлових
приміщень підвалу і напівпідвалу,
загальною площею 409,5 кв.м., розташованих
за адресою: м. Херсон, вул.
Комсомольська, 16, оскільки майно не
реалізовано /торги не відбулися/ і
стягувач виявив бажання залишити за
собою непродане майно, що раніше
належало ТОВ «Івушка» на підставі
договору купівлі - продажу від 09.04.2008р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу та зареєстровано в реєстрі за №
2325.

З витягу з Державного реєстру прав на
нерухоме майно від 28.01.2013р. № 486936
вбачається, що відповідач зареєстрував
за собою право власності на вказане
вище нерухоме майно. Отже, ПАТ
«Дочірній Банк Сбербанку Росії» і є
власником спірних нежитлових
приміщень підвалу та напівпідвалу
загальною площею 167,8 кв.м. на час
розгляду даної справи.

Статтею 316 ЦК України визначено, що
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право
продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару. Якщо продавець
товару не є його власником, покупець
набуває право власності лише у випадку,
якщо власник не має права вимагати його
повернення.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Можливість витребування майна,
придбаного за відплатним договором, з
чужого незаконного володіння закон
ставить у залежність насамперед від
того, є володілець майна добросовісним
чи недобросовісним його набувачем.

Як встановлено судом, ПАТ «Дочірній
Банк Сбербанку Росії» є особою, яка не
знала і не могла знати про те, що особа,
у якої майно придбано, не має права його
відчужувати, тобто є добросовісним
набувачем в силу ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що
якщо майно відчужене особою, яка не
мала на це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно
за відплатним договором придбане в
особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Таким чином, статтею 388 ЦК України
передбачена можливість витребування
майна власником від добросовісного
набувача, такі випадки обмежені та
можуть мати місце за умови, що майно
вибуло з володіння власника або особи,
якій він його передав, поза їх волею.

У разі коли відчуження майна мало місце
два і більше разів після недійсного
(нікчемного) правочину, це майно може
бути витребувано від особи, яка не є
стороною недійсного чи нікчемного
правочину, шляхом подання
віндикаційного позову, зокрема, від
добросовісного набувача - з підстав,
передбачених частиною 1 ст. 388 ЦК
України.

І у такому випадку діюче законодавство
не пов'язує можливість витребування
майна у добросовісного набувача з
обставинами щодо наявності у
відчужувача за останнім у ланцюгу
договорів договором, яким у даній
справі є договір іпотеки від 25.06.2008р.,
права відчужувати це майно.

Вказаної правової позиції
дотримується Верховний Суд України при
здійсненні перегляду судових рішень
господарських судів з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах (постанова Верховного
Суду України від 11.10.2011р. у справі
№ 5002-8/5447-2010).

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Інвестиційна будівна компанія
«Берег» набуло право власності на
спірні нежитлові приміщення підвалу та
напівпідвалу загальною площею 167,8 кв.м.
з використанням підробленого
(нікчемного) рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 13.07.2007р.,
що свідчить про вибуття вищевказаного
нерухомого майна з володіння
Херсонської міської ради не з її волі, а
внаслідок незаконних дій сторонніх
осіб.

Частина 2 ст. 388 ЦК України містить
заборону витребування майна у
добросовісного набувача, якщо це майно
було продано у порядку, встановленому
для виконання судових рішень, тобто з
дотриманням вимог закону при виконанні
судових рішень.

Разом з тим, місцевим судом
установлено, і це підтверджується
матеріалами справи, що у даному випадку
спірне майно не було продано
відповідачеві за відплатним договором
купівлі - продажу на прилюдних торгах
при примусовому виконанні виконавчого
напису нотаріуса від 30.12.2011р. про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а набуто відповідачем на
підставі акта державного виконавця від
23.11.2012р. про передачу майна стягувачу в
рахунок погашення кредитної
заборгованості гр. Больбота Д.О.,
оскільки прилюдні торги не відбулися і
стягувач виявив бажання залишити за
собою непродане майно, що раніше
належало Товариству з обмеженою
відповідальністю «Івушка», як
зазначено у свідоцтві від 28.11.2012р.

Отже, частина 2 ст. 388 ЦК України не
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Господарським судом першої інстанції
на підставі ретельної правової оцінки
наявних у справі доказів, зокрема
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 30.06.2010р. у справі № 22ц-465,
технічної документації та плану
поверхів будівлі по вул. Комсомольська,
буд. 16, м. Херсон виготовленої БТІ, з
достовірністю встановлено, що спірні
нежитлові приміщення є самостійним
об'єктом користування, не є
допоміжними, тобто такими, що
призначені для забезпечення
експлуатації житлового будинку і
побутового обслуговування його
мешканців, та входять до складу
нежитлових приміщень загальною площею
409,5 кв.м., власником яких на момент
вирішення даного спору є відповідач.
Вказані обставини не заперечуються
сторонами.

З огляду на наведене та враховуючи, що
спірні нежитлові приміщення підвалу та
напівпідвалу загальною площею 167,8 кв.м.,
що знаходяться за адресою: м. Херсон,
вул. Комсомольська, 16, вибули з
володіння позивача поза його волею і у
наступному право власності на вказане
майно було зареєстровано за
відповідачем, то місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку про наявність правових
підстав для витребування зазначеного
майна у відповідача та зобов'язання
останнього передати це майно
Херсонській міській раді.

Викладене в апеляційній скарзі
твердження скаржника про те, що лише
вироком суду може бути встановлений
факт підробки судового рішення,
позбавлене правового обґрунтування та
суперечить приписам ст. 32 ГПК України,
згідно з якою доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Ці
дані встановлюються, зокрема,
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів.

У даному випадку факт підробки
судового рішення від 13.07.2007р. по
цивільній справі № 3-1112/2007 встановлений
судом на підставі належних і
допустимих доказів наявних у справі і
відповідач вказану обставину не
спростував.

Недоведеним слід визнати посилання
відповідача на пропуск позивачем
строку позовної давності для звернення
до господарського суду за захистом
свого цивільного права, з
безпредметним посиланням на ст. ст. 319,
322, 327 ЦК України, які регулюють
здійснення права власності, тягар
утримання майна та право комунальної
власності.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено,
що перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Судом першої інстанції установлено, і
це підтверджується матеріалам справи,
що як прокурору, так і позивачу про
порушення саме відповідачем
цивільного права Херсонської міської
ради стало відомо з дня набрання
законної сили рішенням господарського
суду Херсонської області від 27.08.2013
року у справі № 923/817/13, а саме 17.09.2013
року. Прокурор м. Херсон звернувся до
господарського суду з даним позовом
20.10.2013 року. Отже, встановлений ст. 257 ЦК
України загальний строк позовної
давності тривалістю у три роки
прокурором не пропущено.

Інші доводи скаржника, що викладені в
апеляційній скарзі, не заслуговують на
увагу, оскільки ґрунтуються на
довільному неправильному тлумаченні
норм матеріального права та з
урахуванням всіх обставин даної
справи, встановлених судом першої
інстанції, не впливають на
правильність вирішення спору по суті.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
даної справи, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги
необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами та не відповідають вимогам
закону, що регулює спірні
правовідносини. За таких обставин
колегія суддів не знаходить законних
підстав для повного чи часткового
задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції було повно та
всебічно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, надано їм належну
правову оцінку та винесено рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, що дає підстави
для залишення його без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Херсонської області від 24.12.2013 року у
справі № 923/1485/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Дочірній
Банк Сбербанку Росії" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя:
Бєляновський В.В.

Судді:
Мишкіна М.А.

Будішевська Л.О.