ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

27 лютого 2014 року
Справа № 913/105/14

Провадження № 6/913/105/14

За позовом Комунального підприємства
"Алчевське житлово-комунальне
об'єднання", м. Алчевськ Луганської
області

до відповідача Відділу капітального
будівництва Алчевської міської ради, м.
Алчевськ Луганської області

про стягнення 1 228 грн. 59 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Бородіна
А.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - Мальцева О.М., доручення
№ 31 від 08.01.2014;

від відповідача - Кривошеєв Ю.Ю.,
довіреність № 36 від 24.01.2014;

- Бугай О.П., довіреність
№ 33 від 24.01.2014;

- Звонко Н.В., довіреність
№ 54 від 07.02.2014.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
шкоди в порядку ст. ст. 1209, 1210 ЦК України
в сумі 1228 грн. 59 коп. за договором №
2/ТН/АЖЕО від 03.05.2012.

Відповідачем до суду надані письмові
пояснення від 27.02.2014 з відповідними
додатками, які судом прийняті до відома
та долучені до матеріалів справи.

Відповідач за відзивом на позовну
заяву (арк. справи 49-52) проти позову
заперечує та, зокрема, зазначає, що
позовні вимоги є незаконними та
необґрунтованими.

ВКБ Алчевської міської ради на
підставі договору № 2/ТН/АЖЕО,
укладеного 03.05.2012 на суму 8978,00 грн.,
здійснював у 2012 році технічний нагляд
на об'єктах з капітального ремонту
покрівель будників № 11 по пров.
Червоному, № 31 по вул. Чайковського, № 8
по вул. Дунауйварошська, № 28 по вул.
Сарматська, № 9а по вул. Белинського, №
89 по вул. Горького.

Послуги з технічного нагляду по вище
переліченим об'єктам було здійснено
повністю згідно умов договору, про що
свідчать підписані обома сторонами
акти виконаних робіт з технічного
нагляду (№ 2/1 та № 2/2 від 21.09.2012) на
загальну суму 7927,00 гри. Додатковою
угодою № 1, укладеною 04.12.2012 було
зменшено договірні зобов'язання на 1051,00
грн.

Таким чином, за домовленістю сторін
зазначеним договором на здійснення
технічного нагляду була встановлена
ціна договору, зміна якої, відповідно
до вимог цивільного законодавства,
після виконання договору не
допускається. Отже, вимога позивача
щодо стягнення 1228,59 грн. у зв'язку з
проведенням Алчевською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією в
Луганській Області планової ревізії
використання коштів, виділених КП
«АЖЕО» є незаконною.

23.08.2013 від КП «АЖЕО» надійшла на адресу
ВКБ Алчевської міської ради претензія
за вих. № 2442 на суму 1228,59 грн., з
посиланням на результати проведення
планової ревізії Алчевської об'єднаної
державної фінансової інспекції в
Луганській області, без надання
обґрунтованих розрахунків.

У відповідь на зазначену претензію ВКБ
Алчевської міської ради був
направлений лист № 342 від 28.08.2013 з
проханням надати обґрунтування
завищення вартості послуг. На даний час
відповідь на лист не отримано.

Також відповідач за поясненнями від
27.02.2014 зазначає, що згідно з п. 6.4
договору замовник має право самостійно
вибирати підрядні організації,
матеріали для будівництва. Тому
перевірка вартості матеріальних
ресурсі, які використовувалися при
виконання робіт умовами договору не
передбачалася.

Згідно п. 6.1 договору відповідач
повинен був забезпечити контроль
обсягів робіт на об'єкті, виконувати
перевірку документів, зазначених в п.
6.3.4 договору протягом 5 днів, а саме:
актів на приховані роботи, зміни до
проекту, сертифікати та паспорта на
матеріали, конструкції, акти приймання
відповідальних конструкцій.

Вказані обов'язки відповідачем були
виконані в повному обсязі, про що
свідчать акти-приймання передачі
підписані між сторонами без зауважень

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає наступне.

03.05.2012 між сторонами у справі був
укладений договір № 2/ТН/АЖЕО, на
виконання умов якого Відділ
капітального будівництва Алчевської
міської ради виконав роботи із
здійснення технічного нагляду. В свою
чергу КП «Алчевське
житлово-експлуатаційне об'єднання» в
якості оплати послуг за технічний
нагляд на підставі підписаних актів
виконаних робіт перерахував
відповідачу оплату за послуги в
розмірі 7827,00 грн.

Після проведення планової ревізії
Алчевською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією в Луганській
області з використання коштів,
виділених КП «АЖЕО» було встановлено,
що роботи капітального характеру, а
саме ремонт покрівель житлових
будинків міста Алчевська по вул.
Горького, буд. 89; вул. Дунауйварошская,
буд.8; вул. Чайковського, буд.31;
Бєлінського,буд.9»а»; пров. Червоний,
буд.11, Сарматская, буд.28, вироблялися
підрядною організацією СМУ
«Міталургкоксохім», яка завищила
обсяги та вартість виконаних робіт.

Згідно п. 4.1 договору №2/ТН/АЖЕО
передбачена оплата за надані послуги з
технагляду в сумі 2,0% від сум граф 1-9
зведеного кошторису. При цьому, як
наслідок завищення вартості виконаних
підрядних робіт КП «АЖЕО» відповідачу
проведено зайвих виплат бюджетних
коштів за технічний нагляд в сумі 1 228,59
грн.

Позивач вважає, що вказана сума є
шкодою, яка була заподіяна
відповідачем внаслідок неналежного
виконання умов договору щодо
здійснення технагляду за роботами
виконаними підрядною організацією за
відповідним договором.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
посиланням на норми ст. ст. 1209,1210 ЦК
України та інші.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав вказаних у відзиві та
наведених вище.

Оцінивши матеріали справи та доводи
сторін у їх сукупності, суд прийшов до
наступного.

03.05.2012 між КП «АЖЕО» (позивач у справі,
замовник - за договором) та ВКБ
Алчевської міської ради (відповідач у
справі, виконавець - за договором) був
укладений договір № 2ТН/АЖЕО на
здійснення технічного нагляду. Також
до договору було підписано та
узгоджено повноважними представниками
сторін розрахунок договірної ціни.

Згідно п.1.1 договору замовник доручає а
виконавець приймає на себе виконання
функцій технічного нагляду за
виконанням робіт з капітального
ремонті крівель житлових будинків
згідно додатку №1.

Згідно п. 2 договору виконавець
здійснює контроль відповідності
обсягів виконаних робіт, перевіряє
акти виконаних робіт із розрахунку
фактично виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1 договору договірна
вартість робіт, доручених для
виконання становить 8 978 грн. 00 коп.

Згідно п. 4.1 розрахунок вартості послуг
визначається із розрахунку 2% від суми
графи 8 глав 1-9 зведеного кошторису.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата за
надані послуги здійснюється згідно
актів здачі-приймання виконаних робіт
протягом 7 банківських днів з дати
підписання акту. В той же час, 04.12.2012
сторонами було підписано додаткову
угоду до договору, відповідно до якої
зменшено суму договору № 2/ТНАЖЕО на 1051
грн. 00 коп.

Як свідчать матеріали справи, 21.09.2012 між
сторонами договору було підписано акти
виконаних робіт з технічного нагляду №
2/1 на суму 1 732 грн. 00 коп. і № 2/2 на суму 6
195 грн. 00 коп., а усього на суму 7 927 грн. 00
коп., що відповідає вартості робіт за
договором з урахуванням додаткової
угоди №1.

Матеріалами справи підтверджено та не
оспорюється відповідачем, що позивачем
оплата за надані послуги здійснена в
повному обсязі в сумі 7 927 грн. 00 коп.

Як вказано позивачем та вбачається із
матеріалів справи Алчевською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією було проведено перевірку
ревізії фінансово-господарської
діяльності в КП «АЖЕО» за період з
01.01.2012 по 0.05.2013 і за результатами
перевірки складено акт № 8810-17/009 від
19.07.2013 (арк.. справи 99-188).

В результаті проведеної ревізії за
актом (арк. справи 175-180) зазначено, що
перевіркою правильності визначення
вартості виконаних ТОВ «СМУ
Металургкоксхімбуд» підрядних робіт в
актах форми КБ-2в встановлено, що до
актів приймання виконаних робіт за
вересень 2012 року по капітальному
ремонту крівель включені будівельні
матеріали, вартість яких перевищувала
вартість, погоджену договірною ціною,
що призвело до завищення вартості
виконаних робіт на загальну суму 56 307,23
грн. та не відповідає вимогам п.3.3.9
Правил визначення вартості
будівництва, затверджені наказом
Держбуду України від 27.08.2000 №174 ДБН
Д.1.1-1-2000 (із змінами та доповненнями).

Внаслідок завищення вартості
виконаних робіт по капітальним
ремонтам крівель, станом на 01.05.2013 та на
момент завершення ревізії, КП «АЖЕО»
проведено зайвих виплат бюджетних
коштів ТОВ «СМУ Металургкоксхімбуд» на
загальну суму 56 307,23 грн., чим завдано КП
«АЖЕО» матеріальної шкоди (збитків) у
відповідній сумі.

Акти приймання виконаних робіт (ф.КБ-2в)
за вересень 2012 року підписані з боку
Замовника - директором КП «АЖЕО»
Собакіним В.В.; з боку Виконавця -
директором ТОВ «СМУ
Металургкоксхімбуд» Федотовим B.Л., на
яких покладена відповідальність за
здачу-приймання фактичного обсягу
виконаних робіт.

Також, акти приймання (ф.КБ-2в) виконаних
ТОВ «СМУ Металургкоксхімбуд»
капітальних ремонтів крівель на
об'єктах КП «АЖЕО», в частині
технічного нагляду, підписані
посадовими особами відділу
капітального будівництва Алчевської
міської ради, якими здійснювався
технагляд на підставі укладених
договорів.

Як наслідок завищеної вартості
виконаних підрядних робіт, КП «АЖЕО»
проведено зайвих виплат бюджетних
коштів за технічний нагляд на загальну
суму 1 592,79 грн., у тому числі по об'єктам
виконаних робіт: ТОВ «СМУ
Металургкоксохімбуд» - 1 228,59 грн., ТОВ
«Будівельник - 2004» - 364,20 гривень.

За позовом, позивач просить стягнути з
відповідача шкоду в сумі 1 228 грн. 59 коп.,
заподіяну внаслідок неналежного
виконання договору про технічний
нагляд в порядку ст. 1209, 1210 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1209 ЦК України
встановлено, що виготовлювач товару, що
є нерухомим майном, виконавець робіт
(послуг) зобов'язаний відшкодувати
шкоду, завдану фізичній або юридичній
особі внаслідок конструктивних,
технологічних, рецептурних та інших
недоліків товару, робіт (послуг), а
також недостовірної або недостатньої
інформації про них.

Згідно ст. 1210 ЦК України шкода, завдана
внаслідок недоліків товару, що є
нерухомим майном, підлягає
відшкодуванню виготовлювачем товару.
Шкода, завдана внаслідок недоліків
товару, що є рухомим майном, у тому
числі таким, що є складовою частиною
іншого рухомого чи нерухомого майна,
включаючи електроенергію, підлягає
відшкодуванню виготовлювачем товару
або іншою особою, визначеною
відповідно до закону. Шкода, завдана
внаслідок недоліків робіт (послуг),
підлягає відшкодуванню їх виконавцем.

Виходячи з тексту та умов договору №
2ТН/АЖЕО від 03.05.2012, вказаний договір є
договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України
встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Як було наведено вище та не оспорюється
сторонами, відповідачем на виконання
умов договору було виконано певних
послуг з технічного нагляду та
позивачем здійснений розрахунок за
надані послуги, як це передбачено
договором, в межах договірної ціни.

Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки,
завдані замовнику невиконанням або
неналежним виконанням договору про
надання послуг за плату, підлягають
відшкодуванню виконавцем, у разі
наявності його вини, у повному обсязі,
якщо інше не встановлено договором.
Виконавець, який порушив договір про
надання послуг за плату при здійсненні
ним підприємницької діяльності,
відповідає за це порушення, якщо не
доведе, що належне виконання виявилося
неможливим внаслідок непереборної
сили, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В даному випадку позивачем не доведено
суду, що відповідачем неналежним чином
виконувалися умови відповідного
договору. Не наведено обґрунтувань
щодо того в чому саме є недоліки
наданих послуг, невідповідність цих
послуг конструктивним, технологічним,
рецептурних та іншим нормам.

Крім цього, акт ревізії, на який позивач
посилається як на належний доказ
заподіяної шкоди з боку позивача, є
необґрунтованим.

При цьому, слід зазначити, що
відшкодування збитків є формою
цивільно-правової відповідальності,
яка може бути застосована в будь-якому
випадку порушення зобов'язання,
незалежно від того, чи передбачили
сторони це в договорі або чи є вказівки
спеціального закону.

За змістом ст.ст. 224, 225 ГК України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані ним збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

У розумінні статті 22 Цивільного
кодексу України збитками є втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Аналогічні приписи містяться у статті
225 Господарського кодексу України.
Згідно з пунктом 1 якої до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Відповідно до норми ст. 19 Основного
Закону держави - Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Відповідно до частини 2 ст. 623 ЦК України
розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
Це кореспондує загальним положенням
процесуального законодавства, зокрема,
ст. 33 ГПК України, відповідно до якого
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, позивач зобов'язаний довести суду
обставини щодо наявності збитків,
протиправної поведінки відповідача,
яка спричинила шкоду, причинний зв'язок
між шкодою та поведінкою, вину
відповідача як підставу для настання
відповідальності, підстави виникнення
обов'язку відповідача по відшкодуванню
збитків та надати докази понесених
позивачем збитків у заявленому
розмірі.

В даному випадку, позивачем не надано
суду допустимих та належних доказів
щодо наявності реальних збитків -
шкоди та не доведено суду, що з вини
відповідача, йому заподіяні шкода в
розмірі 1 228 грн. 59 коп.

З огляду на вказані положення, позивач
при зверненні з позовом мав
обґрунтувати свої вимоги поданими суду
доказами, а відповідач - спростувати
доводи позивача. Тобто, виходячи з
наведених приписів, згідно з принципом
змагальності саме позивач мав надати
суду певні докази допущення
відповідачем порушень та реальності
заподіяних збитків. У разі ж надання
позивачем відповідних доказів та
невизнання певних обставин
відповідачем, на останнього
покладається обов'язок їх
спростування.

В даному випадку, позивачем таких
доказів подано не було.

За таких обставин, в задоволенні позову
слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
зі сплати судового збору слід покласти
на позивача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору
покласти на позивача.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та
підписання рішення - 28.02.2014.

СуддяТ.А.Василенко