КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2014 р. Справа№ 911/3266/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кондес Л.О.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

За участю представників сторін:

позивача: Мінченко В.М. - пред. за дов. за
вих. № 25 від 27.12.2013;

відповідача: Прокопенко О.В. - пред. за
дов. № 142 від 24.07.2013.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства Щасливської
сільської ради "Житлово-комунальний
комбінат "Щасливський"

на рішення Господарського суду
Київської області від 03.10.2013р.

у справі № 911/3266/13 (суддя - Саванчук С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем"

до Комунального підприємства
Щасливської сільської ради
"Житлово-комунальний комбінат
"Щасливський"

про стягнення 39 213,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Київської області від 03.10.2013р. у справі
№911/3266/13 позов задоволено частково:
підлягає стягненню з Комунального
підприємства Щасливської сільської
ради "Житлово-комунальний комбінат
"Щасливський" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Відновлення інженерних систем" 35 844,00
грн. - основного боргу, 686,44 грн. - 3%
річних, 2 673,23 грн. - пені та 1 720,06 грн. -
судового збору. В решті позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить суд
оскаржуване рішення скасувати, у
зв'язку з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
Договір, Акт приймання виконаних робіт
за формою КБ-2в, Довідка про вартість
виконаних підрядних робіт за формою
КБ-3 та рахунок-фактура № СФ-0000053, не
набули статусу первинних
бухгалтерських документів відповідно
до норм Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні». Скаржник
стверджує, що вказані документи, на
підставі яких судом першої інстанції
прийнято рішення, були складені в один
день, та в них не зафіксована дата, а
Договір відповідач взагалі вважає
неукладеним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
наголошує на тому, що в комплекті
документів позивача наявні всі дати,
які були проставлені керівником ТОВ
"Відновлення інженерних систем" при
підписанні Договору, Акту приймання
виконаних робіт за формою КБ-2в та
Довідки про вартість виконаних
підрядних робіт за формою КБ-3. Позивач
вказує, що в матеріалах справи
міститься копія проектно-кошторисної
документації, що погоджена з
відповідачем.

Ухвалою від 13.01.2014 прийнято апеляційну
скаргу до провадження та призначено
справу до розгляду на 05.02.2014.

В судове засідання 05.02.2014 представники
сторін з'явилися.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи з
урахуванням правил ст.ст.99,101 ГПК
України, відповідно до яких
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги,
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила наступне:

Позивач звернувся з позовом до
Господарського суду Київської області
про стягнення з відповідача 39 213,67 грн.,
з яких: 35 844,00 грн. - основний борг, 686,44
грн. - 3% річних та 2 683,23 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем не виконані належним
чином договірні зобов'язання з оплати
робіт, що виконані позивачем.

У відзиві на позов відповідач зазначає,
що докази, які надані позивачем на
підтвердження позовних вимог: Договір,
Акт приймання виконаних робіт за
формою КБ-2в, Довідка про вартість
виконаних підрядних робіт за формою
КБ-3 та рахунок-фактура № СФ-0000053 не
містять обов'язкових реквізитів та не є
належними первинними документами, по
підтвердження факту здійснення
господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.05.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" (підрядник) та
Комунальним підприємством Щасливської
сільської ради "Житлово-комунальний
комбінат "Щасливський" (замовник)
укладено Договір на виробництво
бурових робіт від № 250 (далі - Договір),

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник
доручає, а підрядник зобов'язується
виконати власними і залученими силами
і засобами такі види робіт:
гідродинамічне очищення двох
каналізаційних насосних станцій (КНС-1
та КНС-2) у с. Щасливе та с. Проліски, а
замовник зобов'язується своєчасно
прийняти та оплатити вказані роботи.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання та діє до 31.12.2012, а в частині
розрахунків - до повного їх виконання
(пункт 12.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна
сума Договору складає 36 000,00 грн.
Кінцева сума Договору може
змінюватися, виходячи з фактичного
обсягу виконаних робіт, про що
зазначається в акті (ах) виконаних
робіт форми № КБ-2в та Довідці № КБ-3 (п.
2.2 Договору).

Сторонами була узгоджена договірна
ціна, зведений кошторисний розрахунок
вартості на загальну суму 35 844,00 грн.,
які є невід'ємною частиною Договору.

На виконання Договору між сторонами
28.05.2012 підписано Акт приймання
виконаних будівельних робіт за формою
№ КБ-2в та Довідка про вартість
виконаних підрядних робіт за формою
КБ-3 за травень 2012 на загальну суму - 35
844,00 грн., що є в межах суми Договору.

Проте, відповідач не сплатив погоджену
сторонами в Договорі та закріплену у
Актах виконаних робіт суму грошових
коштів, у зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
Договір між сторонами був укладений, а
роботи за Договором виконані.

Колегія суддів підтримує правову
позицію суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позову, з
огляду на наступне:

Зі змісту Договору вбачається, що він
за своєю правовою природою є договором
підряду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 846
Цивільного кодексу України строки
виконання роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Згідно з частиною 1 статті 843 Цивільного
кодексу України у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення.

Договір скріплено печатками
підприємств, що посвідчує дійсність
підписів та реальність наміру сторін
на виконання Договору, оскільки за
змістом частини 2 статті 207 ЦК України
підпис на правочині, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Відсутність у примірнику відповідача
дати Договору та в п.1.1 Договору - виду
робіт, суд апеляційної інстанції
розцінює як неналежне оформлення
договору самим відповідачем, виходячи
з наступного:

Сама дата договору не є істотною умовою
для даного виду договору, відповідно до
положень глави 61 Цивільного кодексу
України.

Обидва примірники Договору підписані
керівниками сторін та скріплені
печатками підприємств, мають однакову
юридичну силу, також, потрібно
враховувати факт виконання Договору
позивачем та прийняття виконаних робіт
з боку відповідача без зауважень.

Наявні у справі докази свідчать про те,
що договір був виконано позивачем, на
договірну суму - 35 844,00 грн., а саме, факт
виконання договору підрядником
(позивачем) і прийняття цього виконання
замовником (відповідачем) свідчать про
узгодження сторонами всіх істотних
умов. Отже, у зв'язку з тим, що спірний
Договір був виконаний сторонами, то
відсутні підстави для визнання
договору неукладеним.

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу
України встановлено, що передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї з сторін від підписання
акта, про це вказується в акті і він
підписується другою стороною.

Відповідно до пункту 3.2. Договору
виконання робіт підрядником та
прийняття їх результатів замовником
оформляється актами виконаних робіт за
формою № КБ-2в та № КБ-3.

Згідно з пунктом 3.3. Договору, оплата
здійснюється протягом 210 календарних
днів з моменту підписання обома
сторонами актів виконаних робіт в
безготівковій формі шляхом
перерахування замовником грошових
коштів на поточний рахунок підрядника.

Наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України від
04.12.2009 № 554 затверджено примірні форми N
КБ-2в "Акт приймання виконаних
будівельних робіт" та N КБ-3 "Довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрати", які є первинними
обліковими документами у будівництві.

Відповідно до умов Договору сторони
погодили факт фіксування виконання
робіт та прийняття робіт в актах за
формою №КБ-2в та №КБ-3. До матеріалів
справи долучено копії Акту виконаних
робіт за формою № КБ-2в та Довідки № КБ-3
про виконання робіт, що складені на
виконання Договору за травень 2012 року
на суму 35 844,00 грн., які підписані
повноважними представниками сторін та
скріплені печатками обох сторін на
обох примірниках, що є підтвердженням
юридичними особами факту виконання
робіт за Договором у вказаних в актах
обсягах та вартості. Крім того, вказані
документи підписані без зауважень,
тобто, відповідач прийняв роботи, що
зазначені в акті, у повному обсязі.
Отже, Акт № КБ-2в та Довідка № КБ-3 є
належними доказами виконання
позивачем робіт.

Відповідно до норм статті 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі Якщо після
прийняття роботи замовник виявив
відступи від умов договору підряду або
інші недоліки, які не могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (приховані недоліки), у тому
числі такі, що були умисно приховані
підрядником, він зобов'язаний негайно
повідомити про це підрядника.

Відповідачем ні в суді першої
інстанції, ні в апеляційному суді не
заперечувався підпис керівника КП
Щасливської сільської ради
"Житлово-комунальний комбінат
"Щасливський" та печатка, які містяться
на спірних документах, більш того,
відповідач підтвердив дійсність як
підпису, так і печатки.

У зв'язку з викладеним, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку, що спірні підрядні роботи
виконані належним чином позивачем та
прийняті відповідачем, про що свідчить
акт здачі-приймання виконаних робіт, що
погоджений сторонами, який є належним і
допустимим доказом прийняття
підрядних робіт відповідачем і саме з
підписанням якого Договір пов'язує
оплату виконаних робіт.

Натомість, матеріали справи не містять
доказів того, що відповідач виконав
зобов'язання за Договором належним
чином, а саме, оплатив позивачу суму 35
844,00 грн. за виконані роботи., у зв'язку з
чим судом першої інстанції правомірно
задоволено позов в цій частині вимог.

Щодо рахунку-фактури № СФ-0000053, копія
якого додана відповідачем до
апеляційної скарги, то варто зазначити,
що даний документ не є належним доказом
на підтвердження самого факту
виконання позивачем робіт.

Також, потрібно відмітити, що
відповідач хибно стверджує, що,
зокрема, Договір та рахунок-фактура №
СФ-0000053 є первинними документами
бухгалтерського обліку та повинні
відповідати нормам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», оскільки
відповідно до вказаного закону
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Проте, нормами закону не визначено, що
Договір та рахунок-фактура № СФ-0000053 є
документами саме бухгалтерського
обліку.

Також, позивач просив суд стягнути з
відповідача 686,44 грн. - 3% річних (за
період 25.12.2012 - 14.08.2013) та 2 683,23 грн. - пеня
(за період 25.12.2012 - 25.06.2013)

Відповідно до статті 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання,
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського
кодексу України встановлено, що у разі,
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Пунктом 6.4 Договору сторони визначили,
що у разі несвоєчасної оплати
замовником вартості виконаних
підрядником робіт, замовник сплачує
замовнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення терміну сплати від суми
не перерахованих коштів.

Судом першої інстанції здійснено
перерахунок пені, у зв'язку з чим
частково відмовлено позивачу у
стягнені пені в розмірі 10,00грн., колегія
суддів погоджується з таким
розрахунком та задоволенням вказаної
вимоги в розмірі 2 673,23 грн. за період з
25.12.2012 по 25.06.2013.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розрахунок позивача 3 % річних є вірним,
тому судом першої інстанції правомірно
задоволено вказану вимогу заявлений
позивачем сумі - 686,44 грн. за період
прострочення з 25.12.2012 по 14.08.2013.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає. Рішення місцевого
господарського суду відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам і матеріалам справи, тому
відсутні підстави для скасування або
зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101,103,105
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального
підприємства Щасливської сільської
ради "Житлово-комунальний комбінат
"Щасливський" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 03.10.2013р. у справі
№ 911/3266/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/3266/13 повернути
до Господарського суду Київської
області.

Головуючий суддя
Л.О. Кондес

Судді
Л.М. Ропій

В.І. Рябуха