Господарський суд Чернігівської
________________________________________________________________________
Тел. 67-28-47, факс 77-44-62
РІШЕННЯ

25 лютого 2014 року
Справа № 927/156/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Чернігівторг",

юридична адреса: пр. Набережно-Лугова,
2-В, м. Київ, 04071;

поштова адреса: вул. 77 Гвардійської
дивізії, 1, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Приватне підприємство
"Чернігів-Екстрімбуд",

вул. Заводська, 11, м. Чернігів, 14005

Предмет спору: про стягнення 43863,35грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: Дейнеко І.А. (довіреність №19
від 01 січня 2014 року);

відповідача: не з'явився.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Чернігівторг" подано
позов до Приватного підприємства
"Чернігів-Екстрімбуд" про стягнення
43863,35грн. боргу, в тому числі 34725,35грн.
основного боргу, 371,04грн. пені, 8681,34грн.
штрафу та 85,62грн. 3% річних. Позовні
вимоги обґрунтовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
поставки від 06 лютого 2013 року №011 та
договору про відступлення права вимоги
від 10 жовтня 2013 року №18/КП-13.

24 лютого 2014 року від позивача через
канцелярію суду надійшли письмові
пояснення у справі. Суд долучив
пояснення до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому
засіданні 25 лютого 2014 року підтримав
позовні вимоги, просив суд позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач представника у судові
засідання не направив, заяв та
клопотань не надсилав. Ухвала суду про
порушення провадження у справі від 05
лютого 2014 року та ухвала про
відкладення розгляду справи від 13
лютого 2014 року, направлені на адресу
відповідача, повернуті відділенням
зв'язку з відміткою пошти "за
закінченням терміну зберігання".
Відповідно до Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 25 лютого 2014 року
місцезнаходження Приватного
підприємства "Чернігів-Екстрімбуд":
вул. Заводська, 11, м. Чернігів, 14005. Отже,
згідно вимог ч.1 ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
проведення судового засідання.

Зважаючи на те, що відповідач мав
можливість, але не скористався правом
надати суду письмовий відзив на позов,
зважаючи на дотримання розумного
строку вирішення господарського
спору, господарський суд доходить
висновку про можливість у
відповідності до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянути справу та вирішити спір за
наявними у справі доказами.

У судовому засіданні 25 лютого 2014 року
судом було оглянуто оригінали
документів, доданих до позовної заяви.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представника
позивача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
вирішення спору, суд встановив:

06 лютого 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Севен
Систем" (постачальник) та Приватним
підприємством "Чернігів-Екстрімбуд"
(покупець) було укладено договір
поставки №011 (далі - договір) (а.с.12-13).

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язався в порядку та
на умовах, визначених у цьому договорі,
поставити та передати у власність
покупця товар (партію товару) в
асортименті, кількості та цінами,
вказаними у видаткових накладних, що
засвідчують передачу-приймання товару
від постачальника до покупця та є
невід'ємними частинами даного
договору, а покупець зобов'язався в
порядку та на умовах, визначених у
цьому договорі, прийняти та оплатити
товар.

Відповідно до п.6.1 договору покупець
зобов'язаний оплатити постачальнику
вартість (ціну) кожної партії товару не
пізніше 14 календарних днів з дати
поставки товару , шляхом
безготівкового або готівкового
перерахування суми грошових коштів на
поточний рахунок постачальника.

Згідно п. 8.1 договору, цей договір
вступає в дію з дати його укладення
обома сторонами і діє до 31 грудня 2013
року.

Як вбачається із матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Севен Систем"
виконало свої зобов'язання за
договором, поставило відповідачу товар
на загальну суму 44725,35грн., що
підтверджується видатковими
накладними, які містяться в матеріалах
справи (а.с. 15-38, 52-54).

Відповідач отримав товар, про що
свідчить довіреність №59 від 04 лютого
2013 року, видана відповідачем
Одноколову О.О. на отримання товару від
ТОВ "Севен Систем" та підпис
уповноваженої особи на видаткових
накладних.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо оплати вартості отриманого товару
не виконував.

У відповідності до ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

10 жовтня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Севен
Систем" (первісний кредитор) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Чернігівторг" (новий
кредитор) укладено договір про
відступлення права вимоги №18/КП-13 (а.с.
11).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.4 договору
№18/КП-13 первісний кредитор відступає, а
новий кредитор набуває право вимоги,
належне первісному кредиторові у
відповідності до договору поставки №011
від 06 лютого 2013 року, укладеного між
первісним кредитором та боржником;
новий кредитор одержує право (замість
первісного кредитора) вимагати від
боржника належного виконання всіх
зобов'язань за основним договором;
сторони засвідчують, що сума грошових
зобов'язань боржника за основним
договором, які передаються за цим
договором від первісного кредитора до
нового кредитора становить 44725,35грн.

Пунктом 1.5 договору №18/КП-13
встановлено, що боржник має виконати на
користь нового кредитора грошове
зобов'язання у сумі 44725,35грн. у строк до
31 грудня 2013 року включно.

Пунктом 1 частини 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України визначено, що кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного
кодексу України правочин щодо заміни
кредитора у зобов'язанні вчиняється у
такій самій формі, що і правочин, на
підставі якого виникло зобов'язання,
право вимоги за яким передається
новому кредиторові.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом (ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу
України).

30 грудня 2013 року відповідачем частково
оплачено товар на суму 10000,00грн., що
підтверджується копією платіжного
доручення №556 (а.с. 39).

Таким чином, заборгованість
відповідача становить 34725,35грн., про що
також свідчить розрахунок, який
міститься в матеріалах справи (а.с. 51).

Всупереч приписам ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України відповідач проти позову не
заперечив, доказів, які б спростовували
обставини, викладені позивачем, не
надав.

Враховуючі те, що матеріалами справи
підтверджено факт наявності
заборгованості відповідача перед
позивачем в сумі 34725,35грн., суд вважає,
що позовні вимоги в цій частині
стягнення є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню повністю.

Позивачем також заявлено до стягнення
371,04грн. пені за період з 01 січня 2014 року
по 31 січня 2014 року, 8681,34грн. штрафу та
85,62грн. 3% річних за період з 01 січня 2014
року по 31 січня 2014 року.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.546,549 Цивільного
кодексу України, виконання зобов'язань
за договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати
кредитору в разі порушення боржником
зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст.231 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі
передбаченому сторонами у договорі.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
ч. 2 ст.231 Господарського кодексу
України.

Також частиною 6 ст.232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п. 7.3 договору поставки за
порушення терміну оплати вартості
(ціни) поставленого товару,
встановленого п.6.1 цього договору,
постачальник має право стягнути з
покупця пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період порушення винною стороною
грошового зобов'язання, від суми боргу
за кожен день прострочки. Штрафна
санкція, передбачена цим пунктом
договору, нараховується та стягується
понад строк, передбачений п.6 ст.232
Господарського кодексу України в межах
3-ох річного строку.

Згідно п. 7.4 договору, в разі порушення
грошових зобов'язань за договором
постачальник також має право стягнути
з покупця штраф в розмірі 25% від
вартості поставлених, але не оплачених
товарів.

Матеріалами справи підтверджується
прострочення виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань щодо оплати
товару.

Перевіривши розрахунки здійснені
позивачем, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача щодо стягнення 371,04грн.
пені, 8681,34грн. штрафу та 85,62грн. 3% річних
є обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Оскільки спір виник у зв'язку з
неправомірними діями відповідача, то
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з нього
підлягає стягненню на користь позивача
судовий збір в розмірі 1827,00грн.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Чернігів-Екстрімбуд" (вул. Заводська, 11,
м. Чернігів, 14005, , р/р
7520 в АКБ "Укрсоцбанк", МФО 300023) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чернігівторг"
(юридична адреса: пр. Набережно-Лугова,
2-В, м. Київ, 04071; поштова адреса: вул. 77
Гвардійської дивізії, 1, м. Чернігів, 14000;
, р/р 3063 в ПАТ "Креді
Агріколь Банк" м. Київ, МФО 300614) 34725,35грн.
основного боргу, 371,04грн. пені, 8681,34грн.
штрафу, 85,62грн. 3% річних та 1827,00грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
В.В. Моцьор