ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.№ 916/263/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.

суддів: Бойко Л.І., Лавриненко Л.В.

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Матковський Ю.І.;

від відповідача - не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства з іноземними
інвестиціями "Санаторій" Сенетатя"
Державного підприємства "Мedisan"
Лікувально-санаторної відновлюючої
асоціації Державної канцелярії
Республіки Молдова

на ухвалу господарського суду Одеської
області від 29.01.2014р. про повернення
позовної заяви

№ 916/263/14

за позовом Дочірнього підприємства з
іноземними інвестиціями "Санаторій"
Сенетатя" Державного підприємства
"Мedisan" Лікувально-санаторної
відновлючої асоціації Державної
канцелярії Республіки Молдова

до Сергіївської селищної ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області

про визнання недійсними угод

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство з іноземними
інвестиціями "Санаторій "Сенетатя"
Державного підприємства "Medisan"
Лікувально-санаторної відновлювчої
асоціації Державної канцелярії
Республіки Молдова звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовними вимогами до Сергіївської
селищної ради Білгород-Дністровського
району Одеської області про визнання
недійсними Тимчасової угоди № 12ю на
внесення орендної плати за землю до
місцевого бюджету від 28.01.2008р.,
Тимчасової угоди № 12ю на внесення
орендної плати за землю до місцевого
бюджету від 20.01.2009р., Тимчасової угоди №
12ю на внесення орендної плати за землю
до місцевого бюджету від 20.01.2010р.,
Тимчасової угоди № 12ю на внесення
орендної плати за землю до місцевого
бюджету від 20.01.2011р., Додаткової угоди
до тимчасової угоди № 12ю про внесення
орендної плати за землю до місцевого
бюджету від 25.01.2012р. та Договору № 14-Ю
про недоотримані кошти за фактичне
використання земель від 25.10.2013р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 29.01.2014р. (суддя Рога Н.В.)
позовну заяву повернуто без розгляду
на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

За висновком господарського суду,
Дочірнє підприємство з іноземними
інвестиціями "Санаторій "Сенетатя"
Державного підприємства "Medisan"
Лікувально-санаторної відновлючої
асоціації Державної канцелярії
Республіки Молдова до позовної заяви
не надало документів, які
підтверджують сплату судового збору,
адже згідно доданих платіжних
доручень №Р24А13090 від 25.12.2013 р. та
№Р24А18425 від 17.01.2014 р., платником
судового збору у сумі 1 147 грн. та у сумі
71 грн. є фізична особа Матковський Юрій
Іванович. У призначенні платежу
зазначено: судовий збір за позовом
Матковського Ю.І. З тексту позовної
заяви вбачається, що позивачем є не
Матковський Ю. І., а Дочірнє
підприємство з іноземними
інвестиціями "Санаторій "Сенетатя"
Державного підприємства "Medisan"
Лікувально-санаторної відновлючої
асоціації Державної канцелярії
Республіки Молдова, тому судовий збір
повинен бути сплачений позивачем -
Дочірнім підприємством з іноземними
інвестиціями "Санаторій "Сенетатя"
Державного підприємства "Medisan"
Лікувально-санаторної відновлючої
асоціації Державної канцелярії
Республіки Молдова.

Крім того господарський суд Одеської
області звернув увагу позивача на те,
що судовий збір має бути сплачено за
кожну позовну вимогу окремо.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з
висновками суду, Дочірнє підприємство
з іноземними інвестиціями "Санаторій
"Сенетатя" Державного підприємства
"Medisan" Лікувально-санаторної
відновлючої асоціації Державної
канцелярії Республіки Молдова просить
апеляційну скаргу задовольнити,
скасувати ухвалу господарського суду
Одеської області від 29.01.2014 р. №916/263/14.

Доводи скаржника ґрунтуються на
допущених судом порушеннях норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до прийняття незаконної,
необґрунтованої ухвали, а саме -
наявністю доказів сплати судового
збору, оскільки до позовної заяви
надано платіжне доручення про сплату
судового збору та копія довіреності
на Матковського Ю.І., що підтверджує
повноваження представляти інтереси ДП
"Санаторій "Сенетатя" в усіх закладах
та установах, позовна заява писалася
та безпосередньо подавалася
Матковським Ю.І., тому відповідно
судовий збір сплачувався Матковським
Ю.І.

Ст. 2 Закону України «Про судовий збір»
платники судового збору - громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду чи
стосовно яких ухвалене судове рішення,
передбачене цим Законом.

На думку скаржника, наведені положення
права не забороняють представникам
юридичних осіб сплачувати судовий
збір, а надана довіреність
підтверджує його повноваження.
Оскаржуваною ухвалою суд першої
інстанції позбавив такого права
Матковського Ю.І., тим самим позбавив
представника позивача вільного
доступу до суду.

Колегія суддів, перевіривши
правильність застосування
господарським судом норм
процесуального права при прийнятті
оскаржуваної ухвали та заслухавши
пояснення присутнього в судовому
засіданні представника позивача,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
такого.

Ч. 1 ст. 63 ГПК України зобов'язує суддю,
який вирішує питання про прийняття
позовної заяви, повернути позовну
заяву з підстав неправильного
оформлення позовної заяви та доданих
до неї документів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

П. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України передбачено, що
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
судовий збір» платники судового збору -
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду чи
стосовно яких ухвалене судове рішення,
передбачене цим Законом.

В ч. 3 ст. 28 ГПК України зазначено, що
представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви сплату судового збору здійснено
Матковським Ю.І., що підтверджується
доданими до позовної скарги платіжними
дорученнями №Р24А13090 від 25.12.2013 р.
та №Р24А18425 від 17.01.2014 р.

Також до позовної заяви надано копію
довіреності на Матковського Ю.І.
Довіреність видана Директором
Дочірнього підприємства з іноземними
інвестиціями "Санаторій" Сенетатя"
Державного підприємства "Мedisan"
Лікувально-санаторної відновлючої
асоціації Державної канцелярії
Республіки Молдова та посвідчується
печаткою підприємства, яка
підтверджує повноваження представляти
інтереси Дочірнього підприємства з
іноземними інвестиціями "Санаторій"
Сенетатя" Державного підприємства
"Мedisan" Лікувально-санаторної
відновлючої асоціації Державної
канцелярії Республіки Молдова.

Отже, Матковський Ю.І., як уповноважений
представник Дочірнього підприємства з
іноземними інвестиціями "Санаторій"
Сенетатя" Державного підприємства
"Мedisan" Лікувально-санаторної
відновлючої асоціації Державної
канцелярії Республіки Молдова, має
право здійснювати сплату судового
збору.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору встановлені Законом
України „Про судовий збір".

У відповідності до підпункту 2 пункту 2
частини другої статті 4 Закону України
„Про судовий збір" ставки судового
збору із позовної заяви немайнового
характеру встановлюються в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
що складає станом на 01.01.2014р.

У пункті 2.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 „Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Із урахуванням викладеного,
господарський суд помилково зробив
висновок про те, що платіжні доручення
№Р24А13090 від 25.12.2013 р. та
№Р24А18425 від 17.01.2014 р. є неналежним
доказом сплати судового збору.

Але при цьому, апеляційна інстанція
погоджується із висновком суду, що
сплата судового збору в даному випадку
здійснюється за кожну позовну вимогу
окремо, що не було виконано позивачем,
а отже судовий збір сплачено не в
повному обсязі.

Позивачем заявлено 7 вимог щодо
визнання недійсними окремих угод, які
обмежені датами і строками дії, а
сплачено судовий збір за
вищевказаними вимогами, як за окрему
вимогу - 1147 грн. і доплачено ще 71 грн.,
що є недостатнім при зверненні з
такими позовними вимогами.

За таких обставин господарський суд
підставно послався на п. 4 ст. 63 ГПК
України, оскільки судовий збір
сплачено не у встановленому розмірі.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства з іноземними
інвестиціями "Санаторій "Сенетатя"
Державного підприємства "Medisan"
Лікувально-санаторної відновлючої
асоціації Державної канцелярії
Республіки Молдова залишити без
задоволення, ухвалу господарського
суду Одеської області від 29.01.2014 р.
№916/263/14 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст складено та підписано
27.02.2014р.

Головуючий суддя
Т.А. Величко

Судді:
Л.І. Бойко

Л.В. Лавриненко