ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

26 лютого 2014 р.
Справа № 902/1116/13

Суддя господарського суду Вінницької
області, Тісецький С.С., розглянувши
матеріали заяви публічного
акціонерного товариства "Банк Альянс"
про вжиття заходів до забезпечення
позову у справі

за позовом : публічного акціонерного
товариства "Банк Альянс" (, 04073, м. Київ, проспект Московський,
буд. 8, корпус, 16-А )

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Кросна" (, 21032, м. Вінниця, вул. Київська,
буд. 16)

про стягнення 1 615 462,45 грн.
заборгованості

представники сторін не викликались

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 08.10.2013 року у
справі № 902/1116/13 за позовом
публічного акціонерного товариства
"Банк Альянс" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Кросна" про
стягнення 1 615 462,45 грн. заборгованості
призначено судово-економічну
експертизу, проведення якої доручено
Вінницькому відділенню Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

04.02.2014 року до суду від публічного
акціонерного товариства "Банк Альянс"
надійшла заява № 51 від 27.01.2014 року про
вжиття заходів до забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно, що
належить відповідачу чи знаходиться в
нього або в інших осіб в межах позовних
вимог.

З метою розгляду даної заяви, судом
було направлено лист № 902/1116/13/190/14 від
05.02.2014 року до Вінницького відділення
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз щодо
витребування матеріалів справи №
902/1116/13.

25.02.2014 року до суду від вказаної
експертної установи надійшла справа №
902/1116/13.

Розглянувши вказану вище заяву, суд
дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Приписи абзацу 2 п. 1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" № 16 від 26.12.2011 року, визначають,
що особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Пункт 3 вказаної вище постанови
визначає, що умовою застосування
заходів до забезпечення позову за
вимогами майнового характеру є
достатньо обґрунтоване припущення, що
майно (в тому числі грошові суми, цінні
папери тощо), яке є у відповідача на
момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

У заяві позивач зазначив, про наявність
підстав думати, що майно, яке є у
відповідача на момент прийняття
рішення може зникнути, зменшитись за
кількістю або погіршитись за якістю на
момент виконання судового рішення.
Крім того, відповідачем не погашено
заборгованість, що підтверджується
банківськими виписками за період з
01.08.2013 року по 27.01.2014 року.

Разом з тим, в підтвердження підстав
стосовно зникнення, зменшення майна
відповідача, позивачем не надано
відповідних доказів, а надано
банківські виписки за період з 01.08.2013
року по 27.01.2014 року, що не може бути
обґрунтованою підставою для вжиття
заходів до забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд оглянувши
подані документи, дійшов висновку, що
позивачем не надано належних доказів
та не доведена обґрунтованість
припущення у заяві про те, що невжиття
заходів забезпечення позову може
призвести до відчуження майна та
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду,
що є підставою для відмови у
задоволенні заяви про застосування
заходів забезпечення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 66,
67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні
заяви публічного акціонерного
товариства "Банк Альянс" № 51 від 27.01.2014
року про вжиття заходів до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно, що належить
відповідачу чи знаходиться в нього або
в інших осіб в межах позовних вимог.

2. Копію ухвали надіслати сторонам по
справі рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Суддя Тісецький
С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (м. Київ, проспект
Московський, буд. 8, корпус, 16-А)

3 - відповідачу (21032, м. Вінниця, вул.
Київська, буд. 16)