донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

19.02.2014 справа №913/1960/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:Зубченко
І.В.суддів:Попков Д.О., Марченко О.А.за
участю представників: від
позивача:Мілоградський О.О.,
довіреність №1 від 01.08.2013 р;від
відповідача 1:не з'явився;від
відповідача 2:не з'явився;від третьої
особи:Литвиненко О.С., довіреність №30
від 20.02.2013 р; розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної компанії
«Луганськлегінвест», м.
Луганськна рішення господарського
суду Луганської областівід02.12.2013 року
(повний текст 06.12.2013 р.)у справі№913/1960/13
(суддя Мінська Т.М.)за позовомДержавної
компанії «Луганськлегінвест»,
м. Луганськдо 1. Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Луганський завод промислових
виробів», м. Луганськ 2.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
інженерно-будівельний комплекс №7», м.
Луганськ третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Луганська обласна
державна адміністрація, м.
Луганськпророзірвання договору
підряду №19-527/264-1 від 12.05.2011 р.

В С Т А Н О В И В:

19.07.2013 року Державна компанія
«Луганськлегінвест», м. Луганськ,
позивач, звернувся до господарського
суду Донецької області з позовом до
відповідачів: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський завод
промислових виробів», м. Луганськ та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
інженерно-будівельний комплекс №7», м.
Луганськ про розірвання договору
будівельного підряду №19-527/264-1 від
12.05.2011.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 19.07.2013р.
порушено провадження у справі №913/1960/13
за позовом Державної компанії
«Луганськлегінвест», м. Луганськ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський завод
промислових виробів», м. Луганськ та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
інженерно-будівельний комплекс №7», м.
Луганськ про розірвання договору
будівельного підряду №19-527/264-1 від
12.05.2011.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 19.09.2013р.
провадження у справі №913/1960/13 припинено
на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України,
посилаючись на те, що в процесі
розгляду справи у зв'язку із
закінченням терміну дії договору, спір
між сторонами по справі припинив
існувати.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 16.10.2014 р. ухвалу
господарського суду Луганської
області від 19.09.2013р. у справі №913/1960/13
скасовано. Скасовуючи ухвалу,
апеляційний господарський суд прийшов
до висновку, що вирішуючи даний спір по
суті заявленої вимоги про розірвання
договору підряду, суд повинен
встановити факт неналежного або
належного виконання договірних
зобов'язань. Справу №913/1960/13 направлено
на розгляд до господарського суду
Луганської

Рішенням господарського суду
Луганської області від 02.12.2013р. (повний
текст підписано 06.12.2013 р.) у справі
№913/1960/13 відмовлено в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
відповідно ст. 849 ЦК України спірний
договір розірваний в результаті
односторонньої відмови від нього.

Позивач звернувся до Донецького
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Луганської області від 02.12.2013р. у справі
№913/1960/13 повністю і прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані неповним з'ясуванням
обставин справи, що мають значення для
справи; невідповідністю висновків,
викладених у рішенні, обставинам
справи; порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Скаржник посилається на те, позивачем
не було розірвано договір в
односторонньому порядку, та на те що
відповідачем порушені істотні умови
договору, що є підставою для розірвання
договору в судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу третя
особа - Луганська облдержадміністрації
зазначено про те, що вважає
безпідставним вважати розірваним
договір на підставі ст. 849 ЦК України.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 25.12.2013 р. у
справі №913/1960/13 прийнято апеляційну
скаргу до провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 р. у
справі №913/1960/13 розгляд справи
відкладався на 19.02.2014 р.

Розпорядженням В.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
19.02.2014р. змінено склад колегії судів та
сформовано її у наступному складі:
Зубченко І.В. (головуючий), Марченко О.А.,
Попков Д.О.

Представник скаржника у судовому
засіданні 19.02.2014р. пояснив, що рішення
господарського суду вважає таким, що
прийняте з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
тому просив апеляційну скаргу
задовольнити, рішення господарського
суду скасувати та прийняти нове
рішення

Відповідач у судовому засіданні
19.02.2014р. не з'явились.

Представником третьої особи -
Луганської облдержадміністрації,
підтримала відзив на апеляційну
скаргу поданий раніше.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду у
відповідності до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи за наявними у
справі і додатково поданими доказами
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України
здійснено запис судового засідання за
допомогою засобів технічної фіксації
та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши
представника позивача, відповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія апеляційної інстанції
встановила.

Між Державною компанією
"Луганськлегінвест" як Замовником
(Позивачем у справі), Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Луганський завод промислових виробів"
як Учасником програми (Відповідачем 1 у
справі) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганський
інженерно будівельний комплекс" як
Генпідрядником (Відповідачем 2 у
справі) було укладено договір
будівельного підряду №19-527/264-1 від
12.05.2011 (надалі - Договір підряду). Даний
договір укладено на виконання Програми
створення нових робочих місць для
забезпечення зайнятості населення
вугледобувних районів та міст
Луганської області на 2011 рік, яка
затверджена Постановою Правління
Фонду загальнообов'язкового
соціального страхування на випадок
безробіття № 261 від 19.05.2011, затверджена
розпорядженням голови Луганської
облдержадміністрації № 520 від 10.05.2011,
та згідно з Договором № 19-527/264 від
12.05.2011 про взаємовідносини Державною
компанією "Луганськлегінвест" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганський завод
промислових виробів" у реалізації
Програми створення нових робочих
місць для забезпечення зайнятості
населення вугледобувних районів та
міст Луганської області на 2011 рік.

Згідно Договору підряду Відповідач
2 зобов'язався виконати повний комплекс
будівельно-монтажних і інших робіт,
пов'язаних з реконструкцією
промислових будівель колишнього
заводу гумовотехнічних виробів у м.
Стаханові Луганської області. Загальна
вартість робіт згідно п. 2.1. Договору
підряду в редакції додаткової угоди №
3 від 28.11.2011 становить 4 374 980 грн. 61 коп.

Строк дії Договору підряду з
урахуванням додаткової угоди № 5 від
23.12.2012 - до 31.07.2013. А строк виконання
робіт згідно п. 3.1. Договору підряду в
редакції додаткової угоди № 4 від 23.12.201
- до 18.06.2012.

Позивачем до відповідачів було
направлено листи №01-107 від 04.04.2013 року
та №01-106 від 04.04.2013 року з пропозицією
розірвати Договір підряду та повернути
не використані кошти, у зв'язку з
істотним порушенням умов Договору та
наявними недоліками у будівельній
роботі відповідача 2.

Однак відповіді на вищезазначені листи
отримано не було.

За таких обставин позивач звернувся до
господарського суду Луганської
області з позовом до відповідачів про
розірвання договору будівельного
підряду №19-527/264-1 від 12.05.2011 р.

Загальна норма щодо розірвання
договорів встановлена ст. 651 ЦК
України, згідно якої зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною
та в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Ст. 188 ГК України також
передбачено, що зміна та розірвання
договору в односторонньому порядку
не допускається, якщо інше не
передбачено договором або законом.

Враховуючи викладене, позивач 19.07.2013
року обґрунтовано звернувся з
позовом.

Однак, при вирішенні спору, судом
першої інстанції помилково
встановлено відповідно ст. 849 ЦК
України спірний договір розірваний в
результаті односторонньої відмови від
нього, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 849 ЦК України, яка
визначає загальні положення договору
підряду, замовник має право у будь-який
час до закінчення роботи відмовитися
від договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору.

Зі змісту листів від №01-107 від 04.04.2013
року та №01-106 від 04.04.2013 року, на який
посилається суд першої інстанції як на
доказ односторонньої відмови від
договору в порядку статті 849 ЦК України,
вбачається, що замовник посилаючись на
п.11.1. спірного договору підряду, а також
на невиконання робіт за договором,
пропонував підряднику розірвати
договір будівельного підряду №19/527/264-1
від 12.05.2011 р.(т.1, арк. спр. 148-149,150-151).

Відповідно до статті 12 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд, проте, її поведінка
повинна бути добросовісною та
розумною. Добросовісне здійснення
особою свого цивільного права
передбачає реалізацію правомочностей
відповідного права з урахуванням
інтересів інших учасників відносин,
публічних інтересів держави тощо.

Виходячи з положень розділу 11 договору,
судова колегія вважає, що в даному разі
лист за своєю правовою природою є
пропозицією щодо розірвання спірного
договору, а не односторонньою відмовою
від нього.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України,
статей 33, 34 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень, суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Отже, в наявних в матеріалах справи
листах не міститься безперечний
висновок позивача про відмову від
договору, який би давав змогу
відповідачу вважати, що договірні
відносини між сторонами припинилися.

З огляду на вищевикладене, оскільки в
матеріалах справи відсутні належні
докази того, що замовник на підставі
статті 849 ЦК України відмовився від
договору, надіславши підряднику
лист-вимогу про розірвання договору
підряду, судова колегія дійшла
висновку, що доказів розірвання
договору матеріали справи не містять.

Така позиція суду викладена з
урахуванням оглядового листа Вищого
господарського суду України «Про
практику вирішення спорів, пов'язаних
із виконанням договорів підряду (за
матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку Вищим
господарським судом України)» від
18.02.2013р. №01-06/374/2013.

Більш того, позивач звертається до суду
з позовом про розірвання спірного
договору на підставі ст.651 Цивільного
кодексу України, для встановлення
судом істотних порушень умов договору,
а ні як не для встановлення факту
односторонньої відмови від договору на
підставі статті 849 ЦК України.

Отже, з підстав вищенаведеного, з
урахуванням повноважень апеляційної
інстанції, колегія суддів розглядаю
справу про розірвання спірного
договору з підстав заявлених в
позовній заяві.

Частиною 2 статті 651 ЦК України
встановлено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Особливості предмету спірного
договору полягають, як зазначалось, не
в отриманні матеріального результату,
а у вчиненні певних дій, які мають
призвести до такого результату.

Розірванням договору є припинення
договірного зобов'язання, тобто
зникнення правового зв'язку між
сторонами договірного зобов'язання на
підставах, встановлених у законі або
договорі, та припинення їхніх прав та
обов'язків.

Згідно ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі
розірвання договору зобов»язання
сторін припиняються.

Слід зазначити, що розірвання договору
є спеціальною підставою припинення
зобов»язання.

В даній справі мова йде про розірвання
договору підряду, у зв'язку з
неналежним виконанням свої
зобов'язань, зокрема істотне порушення
умов договору підряду щодо не
виконання передбачені договором
роботи у встановлений договором строк
та наявними недоліками в будівельній
роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушення зобов'язання це його
невиконання

або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України передбачені
правові наслідки порушення
зобов'язання, зокрема, одним з таких
правових наслідків є розірвання
договору.

Спеціальні умови розірвання договору
встановлені для договорів підряду,
так ст. 852 ЦК України передбачено, що
якщо підрядник відступив від умов
договору підряду, що погіршило роботу,
або допустив інші недоліки в роботі,
замовник має право за своїм вибором
вимагати безоплатного виправлення цих
недоліків у розумний строк або
виправити їх за свій рахунок з правом
на відшкодування своїх витрат на
виправлення недоліків чи відповідного
зменшення плати за роботу, якщо інше не
встановлено договором.

За наявності у роботі істотних
відступів від умов договору підряду
або інших істотних недоліків замовник
має право вимагати розірвання
договору та відшкодування збитків.

Відповідно до умов п.11 спірного
договору, Замовник має право розірвати
Договір у разі не одноразового
порушення Генпідрядником будівельних
норм і правил, вимог проектної
документації, проекту виконання робіт.

Отже, вирішуючи даний спір по суті
заявленої вимоги про розірвання
договору підряду, суд повинен
встановити факт неналежного або
належного виконання договірних
зобов'язань, що може призвести до
відповідних правових наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач згідно Договору № 19-527/264 від
12.05.2011 перерахував Відповідачу 1
грошові кошти на створення нових
робочих місць (а.с. 78-81).

Умовами Договору підряду, зокрема
п. 4.1. передбачено, що Відповідач 2 на
підставі листа Генпідрядника про
необхідність авансування будівельних
робіт, вправі перерахувати
Генпідряднику авансу в розмірі 100 % від
договірної цині для виконання робіт на
умовах цього Договору, Генпідрядник
гарантує належні якість та терміни
виконання робіт. Відповідач 1
перерахував Відповідачу 2 як
попередню оплату за Договором підряду
грошові кошти в загальній сумі 4374980
грн. 61 коп. платіжними дорученнями №
117 від 11.11.2011, № 119 від 15.11.2011, № 116 від
05.10.2011, № 118 від 14.11.2011, № 114 від 03.10.2011, №
115 від 04.10.2011, № 1 від 03.06.2011, № 2 від 06.06.2011
(а.с. 82-85).

Згідно п. 4.3. Договору підряду Акти
приймання виконаних робіт, підписані
Генпідрядником і Учасником програми,
надаються Замовнику на перевірку і
підписання щомісяця не пізніше 25
числа звітного місяця. До Актів форми
КБ-2 і КБ-3 додаються всі необхідні
підтверджуючі документи (заміри, акти
на приховані роботи, акти випробувань
бетону, сертифікати на матеріали,
виконавчі схеми тощо).

Замовник протягом 5-ти робочих
днів з моменту отримання актів
зобов'язаний розглянути їх і при
відсутності зауважень підписати чи
відмовитись від підпису, вказавши
причини відмови.

В разі мотивованої відмови
Замовника від підпису актів приймання
виконаних робіт, Генпідрядник
зобов'язаний протягом 2-х днів внести в
Акти необхідні виправлення згідно
зауваженням Замовника і надати їх
Замовнику для повторного розгляду.
Отже належними доказами виконання
будівельних робіт є підписані всіма
сторонами Договору підряду Актів
форми КБ-2.

На час звернення з позовом та на час
розгляду справи підтверджено
належними документами виконання
Відповідачем 2 частини будівельних
робіт згідно умов Договору підряду,
що підтверджується актами форми КБ-2
за червень 2012 року № 1/55 на суму 1173020
грн., № 2/58 на суму 75612 грн., № 3/7 на
суму 711583 грн. 31 коп., всього на суму
1960215 грн. 31 коп., підписані всіма
сторонами Договору підряду

Варто врахувати і те, що 27.06.2012 був
складений Акт про готовність до вводу в
експлуатацію об'єкта по створенню
нових робочих місць Програми створення
нових робочих місць для забезпечення
зайнятості населення вугледобувних
районів та міст Луганської області на
2011 рік у ТОВ "Луганський завод
промислових виробів", в якому
зазначалось, що виконано основний
обсяг робіт, окремі роботи згідно з
гарантійним листом від 27.06.2012 № 3-л
необхідно виконати в термін до 15.09.2012.

Більш того, з урахуванням
переписки між сторонами та те що,
позивач звернувся до відповідачів з
позовом до закінчення строку спірного
договору, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає, що відповідачі мали
час для закінчення виконання робіт та
усунення недоліків при виконанні
робіт, та звернення позивача з позовом
до суду є передчасним.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України,
статей 33, 34 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень, суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Тобто, на позивача покладений обов'язок
довести належними та допустимими
доказами у справі наявність підстав,
передбачених ст.651 ЦК України.

Матеріали справи не містять доказів
того, що внаслідок не вчинення саме
відповідачами певних дій, в строк до
15.09.2012 р. не отриманні матеріального
результату.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позивач не
довів істотного порушення
відповідачем умов спірного договору,
які спричинили б виникнення
необхідності розірвати договір у
судовому порядку.

Отже, в позовних вимогах про розірвання
договору будівельного підряду №19-527/264-1
від 12.05.2011 р. слід відмовити за
недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги прийняті
судовою колегією до уваги при
прийнятті постанови, проте підстав для
зміни чи скасування рішення
господарського суду колегія суддів
апеляційної інстанції не вбачає.

Місцевий суд дійшов правильних
висновків про відмову в позові але
виклав в мотивувальній частині інші
підстави, проте це не вплинуло на
вирішення спору по суті.

Згадана процесуальна позиція
узгоджується з абзацом 5 п.12 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 17.05.2011 "Про деякі питання
практики застосування розділу XII
Господарського процесуального кодексу
України" (в редакції від 16.01.2013р.), яким
роз'яснено, що не підлягає скасуванню
судове рішення, якщо апеляційною
інстанцією буде з'ясовано, що його
резолютивна частина є правильною, хоча
б відповідні висновки місцевого
господарського суду й не були належним
чином обґрунтовані у мотивувальній
частині рішення.

Таким чином, рішення господарського
суду Луганської області від 02.12.2013р. у
справі №913/1960/13 підлягає залишенню без
змін за мотивами, викладеними в
постанові апеляційної інстанції, а
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати по сплаті судового
збору при зверненні з апеляційною
скаргою підлягають віднесенню на
заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної компанії
«Луганськлегінвест», м. Луганськ на
рішення господарського суду
Луганської області від 02.12.2013р. (повний
текст 06.12.2013 р.) у справі №913/1960/13 -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Луганської області від 02.12.2013р. (повний
текст 06.12.2013 р.) у справі №913/1960/13 -
залишити без змін за мотивами,
викладеними в постанові апеляційної
інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову апеляційної
інстанції може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
І.В. Зубченко

Судді
Д.О. Попков

О.А. Марченко

Надруковано 5 примірників: 1 - позивачу; 1
- відповідачу; 1 - до справи; 1 - ДАГС; 1 - ГС