ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2014 р.
Справа №917/2407/13

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", вул.
Шолуденка-1, м.Київ, 04116

до Комунального підприємства
"Теплоенерго", вул.Чапаєва-68,
м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 566560,79грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: не з"явився.

від відповідача: Грак С.С., дор. від
03.06.13р.

У судовому засіданні 11.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про
стягнення з відповідача
заборгованості за Договором про
реструктуризації заборгованості
№14/12-293 у розмірі 566560,79грн., у т.ч.
510192,07грн. - сума основного боргу,
8946,10грн. - пеня, 35713,44грн. - штраф, 64,41грн. -
інфляційні нарахування, 11644,77грн. - 3%
річних.

Позивач позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов (вхід.
№18469 від 24.12.2013р.) проти позовних вимог
заперечує, посилаючись на те, що КП
Теплоенерго" з незалежних від нього
причин знаходиться у край скрутному
фінансово-економічному стані, є
збитковим підприємством і не в змозі
негайно розрахуватися за придбаний
природний газ, а тим більше сплатити
штрафні санкції, що до цього часу не
вирішено питання відшкодування
різниці в тарифах на теплову енергію за
2012-2013 роки на Державному рівні шляхом
надання субвенції з Державного бюджету
згідно з чинним законодавством
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

25 червня 2012 року між ДК «Газ України»
НАК «Нафтогаз України» (Кредитор) та
Комунальним підприємством
«Теплоенерго» (Боржник) був укладений
договір про реструктуризацію
заборгованості №14/12-293 (Договір).

Згідно з цим Договором, Кредитор та
Боржник домовились про розстрочення
погашення заборгованості у вигляді
основного боргу, що виник у Боржника
перед Кредитором за договором поставки
природного газу № 10/11-24БО-03 від 29.10.2010 (п.
1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 загальна сума
основного боргу, що підлягає
реструктуризації відповідно до п. 1.1
цього Договору, складає 2491182 (два
мільйони чотириста дев'яносто одна
тисяча сто вісімдесят дві) грн. 07 коп.,
станом на 31.05.2012р., що підтверджується
актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно п. 2.2 Договору Боржник
зобов'язується сплатити у повному
обсязі суму основного боргу, вказану в
п. 2.1 цього Договору, шляхом сплати
зобов'язання частинами відповідно до
графіку погашення заборгованості
(Графік). Грошові кошти по платежах
поточного місяця згідно з Графіком
повинні надходити від Боржника на
рахунок Кредитора у сумі, визначеній
цим Графіком, не пізніше останнього
числа місяця, в якому платіж підлягає
виконанню.

Згідно п. 2.3 Договору зобов'язання
Боржника по сплаті чергового платежу
вважаються виконаними за умови
надходження на рахунок Кредитора
грошових коштів в термін та сумі,
встановлених у п. 2.2 цього Договору на
відповідний місяць.

Пунктом 3.1 Договору сторони узгодили,
що за невиконання або за неналежне
виконання умов цього договору вони
несуть відповідальність відповідно до
цього Договору та чинного
законодавства України.

На момент звернення з позовом до суду,
сума основного боргу Відповідача перед
Позивачем, становить 510192 (п'ятсот
десять тисяч сто дев'яносто дві) грн. 07
коп.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та в
установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною першою ст. 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п. 3.4 Договору за
прострочення виконання зобов'язань,
вказаних у п. 2.2 цього Договору, Боржник
зобов'язується сплатити Кредитору пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково сплатити штраф в розмірі 7%
(сім відсотків) від суми простроченого
платежу.

У відповідності до п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК
України до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Таким чином, сума пені, що нарахована
Боржнику складає 8946 (вісім тисяч
дев'ятсот сорок шість) грн. 10 коп, а сума
штрафу 35713,44 грн.

Згідно п. 3.5 Договору Боржник
зобов'язується відшкодувати Кредитору
збитки, завдані невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язань щодо
погашення заборгованості відповідно
до порядку, встановленого п. 2.2 цього
Договору.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
відсотків.

Таким чином, 3% річних від основного
боргу складають 11644 (одинадцять тисяч
шістсот сорок чотири) грн. 77 коп.

Отже, загальна сума боргу відповідача
становить 566560 (п'ятсот шістдесят шість
тисяч п'ятсот шістдесят) грн. 79 коп., у
т.ч. 510192,07грн. - сума основного боргу,
8946,10грн. - пеня, 35713,44грн. - штраф, 64,41грн. -
інфляційні нарахування, 11644,77грн. - 3%
річних/

Посилання відповідача на відсутність
вини за наявними зобов"язаннями судом
не приймаються. Відповідно до ст.617 ЦК
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
обов'язків контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Щодо невідшкодування суми коштів
у вигляді різниці в тарифах на теплову
енергію слід зазначити, що згідно ст.618
ЦК України боржник відповідає за
порушення зобов'язання іншими особами,
на яких було покладено його виконання
(стаття 528 цього Кодексу), якщо
договором або законом не встановлено
відповідальність безпосереднього
виконавця.

Умовами спірного Договору та нормами
чинного законодавства України не
передбачено звільнення Боржника від
обов"язку виконувати умови вказаного
зобов"язання з оплати коштів за спірним
Договором у зв"язку із
невідшкодуванням іншою особою суми
грошових коштів у вигляді різниці у
тарифах, як і не покладено такого
обов"язку на іншу, ніж Боржник особу.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як зазначається в частині першій ст.32
ГПК України, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення спору.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обгрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України
судові витрати, понесені позивачем при
подачі позову, покладаються на
відповідача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Теплоенерго", вул.Чапаєва-68,
м.Кременчук, Полтавська область, 39600
(р/р 260091712 в КФ ПАТ "Полтава-Банк", МФО
331423, ) на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", вул. Шолуденка-1,
м.Київ, 04116 (р/р 7001 в Київській
ФПАТКБ "Південкомбанк", м.Київ, МФО 320876,
) заборгованість у
розмірі 566560,79грн., у т.ч. 510192,07грн. - сума
основного боргу, 8946,10грн. - пеня,
35713,44грн. - штраф, 64,41грн. - інфляційні
нарахування, 11644,77грн. - 3% річних, а також
11331,21грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 12.02.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.