КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р. Справа№ 16/351

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Вершути
О.П.

за участю представників:

від прокурора - Вакулюк Д,С.

від позивача - не з`явився

від відповідача - Карасова Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Заступника прокурора м. Києва на
рішення Господарського суду міста
Києва від 13.08.2013 року (суддя Бондаренко
Г.П.)

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мультінет» про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення суду у справі

за позовом Заступника прокурора м.
Києва в інтересах держави в особі
Департаменту економіки та інвестицій
виконавчого органу Київської міської
ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мультінет»

про стягнення 7508830 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року ТОВ «Мультінет»
звернулося до Господарського суду
міста Києва із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Господарського суду міста Києва від
06.06.2012 року/

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 13.08.2013 року заява була
задоволена частково. Рішення
Господарського суду міста Києва від
06.06.2012 року у справі № 16/351 про стягнення
з ТОВ «Мультінет» 7508830 грн. було
скасовано.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Господарського суду м. Києва
від 13.08.2013 року у справі № 16/351 скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Мультінет» у
задоволенні заяви про перегляд рішення
Господарського суду м. Києва 06.06.2012 року
за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.09.2013 року
апеляційну скаргу Заступника
прокурора м. Києва було прийнято до
провадження та призначено до розгляду.

Представник позивача в судове
засідання не з`явився, причини неявки
суду не повідомив.

Представник відповідача та
представник прокуратури в судове
засідання з`явилися та надали усні
пояснення стосовно предмету спору.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
відповідача та представника
прокуратури, дослідивши наявні
матеріали справи, встановив наступне:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 05.12.2012 року по справі №
5011-73/7628-2012, яким позов Заступника
прокурора м. Києва в інтересах держави
в особі Державного агентства земельних
ресурсів України до Київської міської
ради та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мультінет» про
визнання протиправним та скасування
рішення, визнання недійсним договору
оренди, визнання відсутності права
користування земельною ділянкою було
задоволено повністю, визнано
незаконним та скасовано рішення
Київської міської ради від 18.11.2004 року
№ 820/2230 «Про передачу Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Мультінет» земельної ділянки для
будівництва житлового будинку з
офісними приміщеннями та прилеглим
паркінгом на Дніпровській набережній,
3-7 у Дніпровському районі м. Києва",
визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений між
Київською міською радою та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Мультінет», зареєстрований Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), про що зроблено запис
від 08.12.05 за № 66-6-00309 у книзі записів
державної реєстрації договорів та
визнано відсутність у Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мультінет» права користування
земельною ділянкою, що розташована на
Дніпровській набережній, 3-7 у
Дніпровському районі м. Києва, площею
0,2241 га, кадастровий номер 8 000 000
000:90:138:0033, вартість якої згідно
нормативної грошової оцінки становить
1 528 841,11 грн. Зазначене вище рішення
залишено постановою Вищого
господарського суду України від 24.05.2013
року по справі № 5011-73/7628-2012 без змін.

ТОВ «Мультінет», звертаючись до суду із
завою про перегляд рішення суду від
06.06.2012 року за нововиявленими
обставинами, зазначає, що договір
оренди земельної ділянки був підставою
для здійснення будівництва, розробки
та погодження проектної документації,
укладення договору пайової участі, і
відповідно договір пайової участі було
укладено саме на підставі рішення
Київради та договору оренди земельної
ділянки, які визнані судом недійсними.
Оскільки рішення Київради «Про
передачу Товариству з обмеженою
відповідальністю «Мультінет»
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку з офісними
приміщеннями та прилеглим паркінгом на
Дніпровській набережній, 3-7 у
Дніпровському районі м. Києва»
скасовано та визнано недійсним, а
договір оренди земельної ділянки від
22.11.2005 року визнано недійсним з моменту
його укладення, то договір пайової
участі від 26.12.2007 року також є недійсним
та не тягне за собою боргових
зобов'язань для ТОВ «Мультінет»,
оскільки договір пайової участі та
обов'язок щодо сплати пайового внеску є
похідним після укладення договору
оренди земельної ділянки та набуття
відповідачем у справі - ТОВ «Мультинет»
статусу забудовника.

На час розгляду справи № 16/351 зазначені
вище обставини, не могли бути відомі
заявнику та мають суттєву істотність
для розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши доводи
поданої заяви, вислухавши пояснення
представників відповідача та
прокуратури, приходить до висновку, що
заява ТОВ «Мільтінет» про перегляд
рішення Господарського суду міста
Києва від 06.06.2012 року за нововиявленими
обставинами є обґрунтованою та такою,
що підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 112 ГПК України
підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є, зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Згідно з ч.1 ст. 113 ГПК України, судове
рішення господарського суду може бути
переглянуто за нововиявленими
обставинами за заявою сторони,
прокурора, третіх осіб, поданою
протягом місяця з дня встановлення
обставин, що стали підставою для
перегляду судового рішення.

Заступник прокурора, звертаючись з
апеляційною скаргою, зазначає, що
заявник ТОВ «Мультінет», подаючи до
Господарського суду міста Києва заяву
про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами, пропустив
строк, встановлений нормами чинного
законодавства України для звернення із
такою заявою до суду.

Проте колегія суддів не погоджується
із таким твердженням апелянта,
враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Мультінет» звернувся до
Господарського суду міста Києва із
заявою про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва від
06.06.2012 року у справі № 16/351 16.07.2013 року
водночас з клопотання про відновлення
строку її подання.

Своє клопотання відповідач
обґрунтував тим, що про факти, які він
визначає як нововиявлені та які мають
істотне значення для розгляду спору
про стягнення з нього боргу у зв`язку з
неналежним виконанням останнім умов
договору від 12.12.2007 року, стали йому
відомі лише після винесення постанови
Вищим господарським судом України
24.05.2013 року, яку він отримав 11.07.2013 року,
оскільки їх представник не був
присутнім в судовому засіданні при
винесенні постанови.

Заступник прокурора в апеляційній
скарзі зазначає, що строк, з якого
відповідачу стало відомо про факти, які
на думку останнього є тими обставинами,
що надають право на звернення до суду
із заявою про перегляд рішення суду
першої інстанції за ново виявленими
обставинами, є дата винесення
постанови Київським апеляційним
господарським судом міста Києва, тобто
12.02.2013 року.

Однак, колегія суддів в даному випадку
вважає за необхідне зазначити, що на
вказану вище постанову суду
апеляційної інстанції ТОВ «Мультінет»,
скориставшись наданим йому нормами
процесуального законодавства правом,
подав касаційну скаргу до Вищого
господарського суду України, яка
відповідною постановою від 24.05.2013 року
була залишена без задоволення, а
рішення Господарського суду міста
Києва та постанова Київського
апеляційного господарського суду
відповідно без змін.

І як вбачається з тексту даної
постанови, представник відповідача не
був присутній в судовому засіданні при
розгляді касаційної скарги, а про
результати розгляду його скарги
дізнався лише 11.07.2013 року.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Представником апелянта не надано суду
апеляційної інстанції належних та
допустимих доказів того, що
відповідачу вказаний вище факт став
відомий раніше ніж це зазначено
представником останнього, а отже
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
поважності пропуску місячного строку
на звернення до господарського суду
міста Києва із заявою про перегляд
рішення Господарського суду міста
Києва від 06.06.2012 року у справі № 16/351 за
нововиявленими обставинами.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в
свою чергу, в рамках позову по справі №
16/351, прокуратура також зверталася із
заявою про перегляд рішення
Господарського суду міста Києва за
нововиявленими обставинами,
посилаючись також на постанову Вищого
господарського суду від 16.02.2012 року у
справі № 19/91, а не на постанову
Київського апеляційного
господарського суду як зазначають в
апеляційній скарзі та мотивують
несвоєчасність подання заяви ТОВ
«Мультінет».

Згідно із п.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за ново виявленими
обставинами» від 26.12.2001 року № 17, до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність таких трьох умов: по-перше, їх
існування на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Господарський суд міста Києва,
задовольняючи заяву ТОВ «Мультінет»,
зазначив, що прийняття Господарським
судом міста Києва рішення від 05.12.2012
року по справі № 5011-73/7628-2012, є істотними
обставинами для господарської справи
№ 16/351, що впливають на юридичну оцінку
обставин, здійснену судом у судовому
рішенні, а саме щодо статусу
відповідача у справі як суб`єкта
правовідносин щодо сплати пайового
внеску.

Як зазначалося вище, рішенням
Господарського суду міста Києва від
від 05.12.2012 року по справі № 5011-73/7628-2012,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 12.02.2013 року та
постановою Вищого господарського суду
України від 24.05.2013 року, визнано
незаконним та скасовано рішення
Київської міської ради № 820/2330 від
18.11.2004 року «Про передачу Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Мультінет» земельної ділянки для
будівництва житлового будинку з
офісними приміщеннями та прилеглим
паркінгом на Дніпровській набережній,
3-7 у Дніпровському районі м. Києва,
визнано недійсним договір оренди
вказаної земельної ділянки, укладений
08.12.2005 року між ТОВ «Мультінет» та
Київською міською радою. Також даним
рішення визнано відсутність у ТОВ
«Мультінет» права користування даною
земельною ділянкою.

Відповідно до матеріалів справи та
встановлених судами фактів, договір
пайової участі був укладений на
підставі рішення Київради та договору
оренди земельної ділянки. Згідно із п.
8.4 договору оренди земельної ділянки
питання пайової участі вирішується
відповідно до рішення Київської
міської ради від 27.02.2003 року № 271431 «Про
пайову участь інвесторів у створенні
соціальної та інженерно-транспортної
інфраструктури м. Києва».

Враховуючи те, що договір пайової
участі укладався на підставі рішення
Київської міської ради «Про передачу
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Мультінет»
земельної ділянки для будівництва
житлового будинку з офісними
приміщеннями та прилеглим паркінгом на
Дніпровській набережній, 3-7 у
Дніпровському районі м. Києва» та
укладеного договору оренди, яке було
визнано недійсним, дані обставини є
нововиявленими та мають істотне
значення для вирішення питання
стосовно дійсності договору пайової
участі та, відповідно, обґрунтованості
стягнення виниклої заборгованості.

Згідно із ч.2 ст. 216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов`язані з його недійсністю.

Таким чином, враховуючи все вище
зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком
Господарського суду міста Києва про те,
що обставини, що були встановлені при
розгляді судами справи № 5011-73/7628-2012 є
істотними та впливають на юридичну
оцінку обставин, що були здійснені при
розгляді справи № 16/351, а саме стосовно
правовідносин щодо сплати пайового
внеску відповідачем, а отже
задоволення заяви ТОВ «Мультінет»
стосовно перегляду рішення суду за
нововиявленими обставинами є
обґрунтованим та правомірним, а тому
апеляційна скарга Заступника
прокурора міста Києва не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора міста Києва залишити без
задоволення, рішення Господарського
суду м. Києва від 13.08.2013 року у справі №
16/351- без змін.

Матеріали справи № 16/351 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
В.В. Шапран

Судді
В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов