ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2014 року Справа №
904/247/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого Виноградник О.М. (
доповідач)

суддів: Лисенко О.М., Вечірко І.О.

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

скаржника - Бєлан С.І., дов. № 1 від
23.12.2013р., представник;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОМС-ДНІПРО»,
м.Дніпропетровськ

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 16.01.2014
року по справі № 904/247/14

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «ОМС-ДНІПРО»,
м.Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «ОМС-ДНІПРО»,
м.Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

В судовому засіданні було
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК
України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.01.2014
року у справі № 904/247/14 (суддя Камша Н.М.)
за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «ОМС-ДНІПРО»,
м.Дніпропетровськ про визнання
останнього банкрутом за ознаками ст.95
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» припинено
заяву боржника - ТОВ «ОМС-ДНІПРО»
м.Дніпропетровськ було повернуто без
розгляду на підставі ст.ст.11, 15, 95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (а.с.1, т.1
матеріалів справи), а також з
посиланням на п.12 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 (зі змінами та
доповненнями, внесеними Інформаційним
листом від 07.08.2013р. № 01-06/1149/2013).

Вищевказану ухвалу місцевого
господарського суду мотивовано фактом
недостатності майна боржника для
покриття судових витрат.

Не погодившись з цією ухвалою ухвалою
господарського суду, її оскаржив в
апеляційному порядку боржник по справі
- ТОВ «ОМС-ДНІПРО» м.Дніпропетровськ,
оскаржує ухвалу місцевого
господарського суду на предмет її
невідповідності нормам матеріального
та процесуального права, зокрема:

- господарським судом порушено приписи
ст.44 ГПК України, оскільки до складу
судових витрат не включені витрати на
виплату винагороди арбітражному
керуючому у мінімальному розмірі не
менше, ніж за 12 місяців його роботи,
тому Інформаційний лист Вищого
господарського суду України, на який
послався господарський суд суперечить
Господарському процесуальному кодексу
України; крім цього, ч.4 ст.11 Закону не
містить чітко визначений розмір коштів
(майна), якого було б достатньо для
покриття судових витрат;

- господарським судом не взято до уваги,
що а ні ст.15 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
а ні ст.63 ГПК України, а ні іншими
законодавчими актами не передбачено
підстави повернення заяви про
порушення провадження у справі про
банкрутство у випадку недостатності
коштів для покриття судових витрат у
справі;

- крім цього, інформаційні листи ВГСУ не
є законодавчими актами України, не
мають ніякої юридичної сили та не є
обов`язковими для виконання на всій
території України, як зазначає
скаржник, а носять інформаційний
характер; а, отже, господарським судом
при прийнятті оскаржуваного судового
акту порушено принцип верховенства
права, закріплений в Конституції
України.

30.01.2014р. ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
зазначену апеляційну скаргу було
прийнято до розгляду; боржника
зобов`язано вчинити певні дії по
наданню доказів, зокрема, витребувано
заяву про порушення провадження у
справі з відмітками канцелярії
господарського суду з усіма додатками
(а.с.4). Судом апеляційної інстанції
вжито всіх заходів про належне
сповіщення скаржника про час та місце
судового засідання 13.02.2014р., що
підтверджується ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014р. з
відмітками канцелярії у лівому
нижньому куті на звороті ухвали - штамп
про розсилку, вчинений згідно з
Інструкцією з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом голови Державної
судової адміністрації України № 28 від
20.02.2013р.

Отже, скаржника було належним чином
сповіщено про час та місце судового
засідання, будь-які клопотання про
відкладення, продовження строків
розгляду справи не надходили.

Натомість, проаналізував матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
зміст оскаржуваної ухвали, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
можливо розглянути по суті в цьому
судовому засіданні (ст.ст.75, 99 ГПК
України).

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, вислухав пояснення
представника скаржника, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що оскаржувану ухвалу
слід залишити без змін, виходячи з
наступних підстав.

Як зазначено в апеляційній
скарзі, господарський суд
Дніпропетровської області в
оскаржуваній ухвалі зазначив, що
наявність грошових коштів у сумі 2800
грн., на які посилався в своїй заяві про
порушення справи голова ліквідкомісії
боржника, є недостатніми для покриття
судових витрат у справі про
банкрутство. Отже, факт того, що боржник
має в наявності для покриття судових
витрат лише 2800 грн. не спростовується а
ні в змісті апеляційної скарги, а ні
жодним доказом в розумінні ст.ст.32, 33, 36
ГПК України в додатку до апеляційної
скарги голови ліквідаційної комісії.
Факт того, що боржник має лише 2800 грн.
підтверджується самим представником
скаржника в судовому засіданні 13.02.2014р.,
а також змістом заяви про порушення
справи про банкрутство з додатком, яку
надано до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
13.02.2014р. представником скаржника на
вимогу суду апеляційної інстанції
згідно з ухвалою від 30.01.2014р.

У відповідності до ч.2 ст.4-1 ГПК України
господарські суди розглядаються
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції з 19.01.2013р.) провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України; цей
Законом має пріоритет перед іншими
законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов`язаних з
банкрутством суб`єктів
підприємницької діяльності, за
винятком випадків, передбачених цим
Законом.

Статтею 11 цього Закону чітко
регламентовані вимоги, яким повинна
відповідати заява про порушення справи
про банкрутство та перелік доказів, які
повинні бути надані до заяви при
зверненні до господарського суду як
боржником, так і будь-ким із кредиторів.

Частиною 4 ст.11 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
передбачено, що боржник подає заяву до
господарського суду за наявності
майна, достатнього для покриття
судових витрат, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Отже, зазначеною нормою фактично
передбачено обов`язок боржника довести
факт наявності у останнього майна
достатнього для покриття судових
витрат у справі про банкрутство.
Будь-яких винятків із цього положення
закону ні норми статті 11, ні Закон не
містять. Поняття «майна господарського
товариства» визначено в ст.115
Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
передбачено, що господарський суд не
пізніше п`яти днів з дня надходження до
господарського суду заяви про
порушення справи про банкрутство
повертає її та додані до неї документи
без розгляду, зокрема, якщо заява не
відповідає змісту вимог, зазначених у
цьому Законі.

Отже, ст.15 Закону регламентовано право
господарського суду повернути заяву
боржника про порушення провадження у
справі та додані до неї документи у
випадку, передбаченому ч.4 ст.11 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», тобто, у
випадку недостатності майна для
покриття судових витрат.

Таким чином, до складу судових витрат,
які є необхідними для здійснення
провадження у справі про банкрутство
за ознаками ст.95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
є такі витрати - судовий збір, який
сплачується за подання заяви ((ч.9 ст.11
Закону) 5 розмірів мінімальної
заробітної плати), сума винагороди
арбітражному керуючому в розмірі
мінімальної заробітної плати за кожен
місяць роботи (але не менше 12 місяців
роботи (тривалість ліквідаційної
процедури банкрутства - ст. ст.37, 115
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» 1218 грн. х 12
місяців)), витрати на публікацію
оголошень у справі, витрати по сплаті
судового збору, оплаченого кредиторами
(не менше 1218 грн.).

Враховуючи викладене, на думку колегії
суддів, дійсно сума коштів 2800 грн., які є
у боржника в наявності, не є достатніми
для покриття вказаних вище судових
витрат.

Решта доводів апеляційної скарги не
впливає на вищенаведену правову оцінку
матеріалів, обставин справи на
підставі Закону, а тому не приймається
апеляційним господарським судом.

Враховуючи викладене, господарський
суд обґрунтовано дійшов до висновку
про повернення заяви боржника про
порушення справи про банкрутство без
розгляду на підставі частин 1, 2 ст.2, ч.4
ст.11, ч.1 ст.15 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
правові підстави зміни чи скасування
оскаржуваної ухвали господарського
суду - відсутні.

Керуючись ч.5 ст. 49, ст.ст.99, 101, 103-105, 106
ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 16.01.2014
року у справі № 904/247/14 - залишити без
змін.

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«ОМС-ДНІПРО» м.Дніпропетровськ -
залишити без задоволення.

Матеріали справи повернути до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
О.М.
Виноградник

Суддя
О.М.Лисенко

Суддя
І.О.Вечірко