ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р.
Справа № 909/1399/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Марка Р.І.

суддів
Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

при секретарі судового засідання
Томкевич Н.М.

за участю представників

від позивача - Яремин І.І.;

від відповідача - Рубич Л.І.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги управління освіти і науки
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, вих. №
02-5/66 від 09.01.14р. (вх. № 01-05/365/14 від 21.01.14р.)

на рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 31.12.2013р.

у справі № 909/1399/13, суддя Малєєва О.В.

за позовом: управління освіти і науки
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, м.
Івано-Франківськ

до відповідача: підприємця Луцака
Василя Миколайовича, м. Коломия

про стягнення збитків в сумі 183 963, 80
грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 31.12.2013р.
у справі № 909/1399/13 у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим,
зокрема, що за позовом про стягнення
збитків підлягають встановленню
обставини невиконання або неналежного
виконання господарського зобов'язання
відповідачем, як підстава майнової
відповідальності, наявності збитків та
їх розміру, причинний зв'язок між
неправомірною поведінкою відповідача
та завданими збитками та вина
відповідача. В даному випадку
позивачем не наведено обставин, які б
свідчили про порушення відповідачем
господарського зобов'язання, а саме
невиконання чи неналежне виконання
умов договору, оскільки поставка і
оплата товару здійснювалась за цінами,
які встановлені в договорі. Обставини
встановлення ціни в договорі, на
підтвердження яких сторонами подані
висновки експертів, не стосуються
вирішення даного спору, оскільки сам
договір є чинним.

Не погодившись з рішенням
господарського суду
Івано-Франківської області від 31.12.2013р.
у справі № 909/1399/13, управління освіти і
науки виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
звернулось до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, вих. № 02-5/66 від
09.01.14р. (вх. № 01-05/365/14 від 21.01.14р.), в якій
просить скасувати рішення місцевого
господарського суду у даній справі та
постановити нове рішення, яким позов
задоволити повністю, оскільки вважає,
що вказане рішення суду першої
інстанції є незаконним, прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно автоматичного розподілу справ
КП "Документообіг господарських судів",
21.01.2014р. справу за № 909/1399/13 розподілено
до розгляду судді - доповідачу Марку
Р.І.

Розпорядженням в.о. голови суду від
22.01.2014р. у склад колегії для розгляду
справи № 909/1399/13 введено суддів Бойко
С.М. та Бонк Т.Б.

Ухвалою суду від 22.01.2014р. апеляційну
скаргу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 04.02.2014р.

Скориставшись правом, наданим ст. 96 ГПК
України, відповідач подав відзив на
апеляційну скаргу, в якому заперечує
доводи скаржника та зазначає, що
рішення місцевого господарського суду
ухвалено з дотриманням і правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а висновки,
викладені у цьому рішенні суду
відповідають дійсним обставинам
справи. Просить залишити рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 31.12.2013р.
у даній справі без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

4 лютого 2014р. в судовому засіданні, за
згодою представників сторін, було
оголошено перерву до 12.02.2014р.

В даному судовому засіданні
представники сторін висловили свої
міркування з питань, які виникли у ході
розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, судом
апеляційної інстанції встановлено
наступне.

Як вбачається зі звіту про
результати проведення процедур
відкритих і двоступеневих торгів №13
від 21.10.2011, управління освіти і науки
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, як
замовник і головний розпорядник коштів
місцевого бюджету, провело процедуру
закупівлі м'яса свіжого та
замороженого (яловичина свіжа)
Учасниками процедури закупівлі, що
подали пропозиції конкурсних торгів,
стало три особи.

В п.7.5. Даного звіту вказано ціна і
стислий опис інших умов кожної
пропозиції конкурсних торгів, зокрема,
зазначено цінову пропозицію
підприємця Луцака В.М. - 1242519,60грн. (без
ПДВ); пропозиції інших учасників з ПДВ.
Цінова пропозиція підприємця Луцака
В.М , яка була акцептована замовником,
була найнижчою.

За результатами даних торгів, між
управлінням освіти і науки виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради, як замовником, та підприємцем
Луцаком В.М., як постачальником, було
укладено договір про закупівлю товарів
за державні кошти №797 від 17.10.2011 (надалі
"договір"), згідно п.1.1., п.1.2. якого
постачальник зобов'язувався у 2011 році
поставити товари, зазначені в
специфікації, а замовник - прийняти і
оплатити їх; найменування товару - м'ясо
свіже та заморожене (яловичина свіжа).
Ціна договору - 1242519,60 грн (п.3.1.
договору).

В специфікації, яка є додатком №1 до
договору, вказано кількість,
асортимент, ціну товару та загальну
вартість. Додатком №2 до договору є
перелік установ, для яких здійснюється
закупівля.

Відповідно до угоди №797/1 від 30.11.2011 було
зменшено ціну договору, яка
встановлена в сумі 248 503,92 грн.

Матеріали справи та фактичні обставини
свідчать про те, що сторонами повністю
було виконано вищевказаний Договір.
Зокрема, відповідачем поставлено
обумовлений товар, а позивачем
проведено за нього оплату.

За результатами ж проведеної
працівниками Івано-Франківської
об'єднаної державної фінансової
інспекції ревізії
фінансово-господарської діяльності
Управління освіти і науки виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради за період з 01.01.2010 по 01.03.2012
встановлено, що в порушення вимог ст. 3
Закону України "Про здійснення
державних закупівель" від 01.06.2010 №2289-УІ
в частині максимальної економії та
ефективності, управлінням освіти
проведено закупівлю за цінами, вищими
за середні ціни по регіону, що призвело
до зайвих виплат внаслідок завищення
вартості придбаних за рахунок
бюджетних коштів. Зокрема, підприємцем
Луцаком В.М. реалізовано управлінню
освіти м'яса яловичини І категорії та
печінки по цінах, які зазначено в
специфікації до договору на загальну
суму 993 893,60 грн. із врахуванням ПДВ, що
складає 165 648,93 грн. Однак підприємець
Луцак В.М. не зареєстрований платником
ПДВ і відповідно ПДВ за період з 17.10.2011
по 15.02.2012 не сплачував. Також, закупівлю
м'яса яловичого І категорії другого
сорту в кількості 3791,9 кг здійснено за
цінами вищими середньозваженої ціни на
4,83грн, чим завищено вартість придбання
товарів на суму 18 314,87 грн.

На підставі проведеної працівниками
Івано-Франківської об'єднаної
державної фінансової інспекції
ревізії фінансово-господарської
діяльності Управління освіти і науки
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради,
останнє звернулось з позовом у даній
справі.

Судова колегія, не заперечуючи
висновки Івано-Франківської об'єднаної
державної фінансової інспекції, вважає
безпідставними доводи Управління
освіти і науки виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Згідно з приписами частини першої
статті 623 ЦК України боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до частини другої статті 22
цього Кодексу збитками є: 1) втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); 2) доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.1 ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання; учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності
(ч.1, ч.2 ст.218 ГК України).

Статтею 225 ГК України передбачено, що до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Таким чином за позовом про стягнення
збитків підлягають встановленню
обставини невиконання або неналежного
виконання господарського зобов'язання
відповідачем, як підстава майнової
відповідальності, наявності збитків та
їх розміру, причинний зв'язок між
неправомірною поведінкою відповідача
та завданими збитками та вина
відповідача.

Як правомірно встановлено місцевим
господарським судом, в даному випадку
позивачем не наведено обставин, які б
свідчили про порушення відповідачем
господарського зобов'язання, а саме
невиконання чи неналежне виконання
умов договору, оскільки поставка і
оплата товару здійснювалась за цінами,
які встановлені в договорі.

Відповідно до ст.204 ЦК України діє
презумпція правомірності правочину, за
якою правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним. Договір та відкриті торги,
за наслідками яких він укладений, в
установленому порядку не
оскаржувались та не визнані
недійсними. А тому підстави
стверджувати (у рамках даного спору), що
відповідач здійснив поставку товару за
завищеними цінами - відсутні.

Обставини ж встановлення ціни в
договорі, на підтвердження яких
сторонами подані висновки експертів,
не стосуються вирішення даного спору,
оскільки з матеріалів справи не
вбачається, що даний договір в частині
визначення ціни чи безпідставного
включення ПДВ був визнаний в
установленому законом порядку
недійсним чи до нього, за згодою сторін,
були внесені відповідні зміни.

З огляду на викладене, судова колегія
зазначає, що скаржником у справі не
доведено обставини на які він
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 31.12.2013р.
у справі № 909/1399/13 залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному
порядку.

Повна постанова складена 17 лютого 2014р.

Головуючий суддя
Марко Р.І.

Суддя
Бойко С.М.

Суддя
Бонк Т.Б.