ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 лютого 2014 року Справа № 5024/143/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Малетича
М.М.,суддів:Бакуліної С.В., Козир Т.П.,
Кота О.В., Шевчук С.Р.розглянувши
заявуСільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Енограй"про перегляд
Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 08.10.2013у
справі№5024/143/2012за заявоюАгрофірми -
радгоспу
"Білозерський"доСільськогосподарськог
о товариства з обмеженою
відповідальністю "Енограй"провизнання
банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 30.01.2013 у справі
№5024/143/2012 затверджено план санації
боржника - Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Енограй",
затверджено додаткову винагороду
керуючого санацією арбітражного
керуючого Клигіної І.В. згідно
протоколу засідання комітету
кредиторів від 16.10.2012.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 13.03.2013 у справі
№5024/143/2012 ухвалу господарського суду
Херсонської області від 30.01.2013 залишено
без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.10.2013 ухвалу
господарського суду Херсонської
області від 30.01.2013 та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 13.03.2013 залишено без змін.

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Енограй"
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
08.10.2013 у справі №5024/143/2012, у якій просить
дану постанову та рішення судів
попередніх інстанцій скасувати, справу
направити на новий розгляд.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 15.01.2013
у справі №5017/1990/2012, від 23.12.2009 у справі
№31/99-09-3641, мотивовано неоднаковим
застосуванням судами одних і тих самих
норм матеріального права, а саме
положень статті 18 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити в допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

Постанова Вищого господарського суду
України від 15.01.2013 у справі №5017/1990/2012, на
яку посилається заявник, не може бути
доказом неоднакового застосування
одних і тих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, оскільки
предметом судового розгляду в справі
№5024/143/2012, про перегляд постанови у якій
просить заявник, є визнання товариства
банкрутом, у той час як предметом
позову у справі №5017/1990/2012 є визнання
недійсним інвестиційного договору, що
виключає подібність правовідносин у
розумінні статті 11116 ГПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
постановою Вищого господарського суду
України від 23.12.2009 у справі №31/99-09-3641, на
яку посилається заявник, скасовано
рішення судів попередніх інстанцій, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Прийняття касаційною інстанцією
постанови про скасування судових
рішень судів нижчих інстанцій з
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі, а тому на відповідну постанову
не може бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116
цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Сільськогосподарському
товариству з обмеженою
відповідальністю "Енограй" у допуску
справи №5024/143/2012 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяМ.Малетич Судді
С.Бакуліна Т.Козир О.Кот С.Шевчук