донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

25.02.2014 р. справа №5006/17/83/2012

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:
Сгара Е.В. Москальової І.В.,
Будко Н.В. при секретарі судового
засідання: за участю представників
сторін: від позивача: від відповідача:
від держвиконавця: Задорожної А.Г.
не прибув Коржова В.В. - довір. не прибув
розглянувши апеляційну скаргу
Державної виконавчої служби України,
м.Київ на ухвалу господарського суду
Донецької областівід21.01.2014р.у
справі№5006/17/83/2012 (суддя Шилова О.М.) за
позовом до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
м.Київ Комунального комерційного
підприємства "Маріупольтепломережа",
м.Маріуполь про за скаргою на
дії(бездіяльність) стягнення 32 260
836,92грн. боргу, 3 402 860,08грн. пені, 4 490
645,01грн. штрафу (7%), 377 609,78грн.
інфляційних нарахувань, 3% річних у
розмірі 689 303,63грн Комунального
комерційного підприємства
"Маріупольтепломережа", м.Маріуполь
Державної виконавчої служби України,
м.Київ В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Компанія
"Вода Донбасу" звернулось до
господарського суду Донецької області
зі скаргою про визнання дій державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України незаконними та
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору від 22.07.2013р.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 21.01.2014р. по справі №5006/17/83/2012
було задоволено зазначену вище скаргу
Комунального комерційного
підприємства "Маріупольтепломережа"
м.Маріуполь, визнано незаконними дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України та
скасовано постанову про стягнення
виконавчого збору від 22.07.2013р.

Не погодившись з ухвалою місцевого
господарського суду, Державна
виконавча служба України, м.Київ
звернулась до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду Донецької
області від 21.01.2014р. по справі №5006/17/83/2012
та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні скарги боржника відмовити
в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, скаржник зазначає, що
оскаржувана ухвала винесена з
порушенням норм матеріального права та
висновки суду щодо можливості
зупинення виконавчого провадження
08.07.2013р. не відповідають обставинам
справи.

Розпорядженням в.о. голови Донецького
апеляційного господарського суду від
25.02.2014р. змінено склад колегії суддів у
зв'язку із виходом судді Москальової
І.В. із відпустки та сформовано її у
складі: головуючий - суддя Сгара Е.В.,
члени колегії: суддя Москальова І.В. та
суддя Будко Н.В.

Позивач у судове засідання 25.02.2014р. не
прибув, надіслав телеграму, якою
повідомив, що у зв'язку із об'єктивними
обставинами не має можливості
забезпечити явку свого представника у
судове засідання та просить відкласти
розгляд апеляційної скарги.

Розглянувши зазначене клопотання
позивача, колегія суддів дійшла
висновку, щодо відмови у його
задоволенні, з огляду на відсутність
документального підтвердження
вказаних у клопотанні обставин, а також
враховуючи те, що суд не визнавав явку
сторін у судове засідання обов'язковою,
неявка представників сторін у судове
засідання не тягне за собою
перенесення розгляду справи на інші
строки, а наявних у справі документів
достатньо для її перегляду.

Відповідач у судовому засіданні
25.02.2014р. заперечив проти задоволення
апеляційної скарги, вважає ухвалу
місцевого господарського суду такою,
що винесена відповідно до приписів
діючого законодавства.

Держвиконавець, в судове засідання
25.02.2014р. не з'явився, хоча про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Фіксування судового засідання
апеляційної інстанції здійснювалось
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу у порядку,
встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України.

Перевіривши матеріали справи та
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права України, колегія суддів
Донецького апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст.106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 03.12.2012р. у справі
№5006/17/83/2012 позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
задоволені частково: стягнуто на
користь позивача з Комунального
комерційного підприємства
"Маріупольтепломережа" 32260836,92грн.
боргу, 1020638,90грн. пені, 1347193,50грн. штрафу,
689046,10грн. 3% річних, 118423,44грн.
інфляційних нарахувань, 63974,41грн.
судового збору. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. На
виконання вказаного рішення видано
відповідний наказ від 21.12.2012р.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

За приписами ст.115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються в
порядку, встановленому цим Кодексом та
Законом України «Про виконавче
провадження».

У відповідності до ст.116 Господарського
процесуального кодексу України
виконання рішення суду здійснюється на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

За приписами ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №38289820 від
07.06.2013р. з виконання наказу
господарського суду Донецької області
№5006/17/83/2012 від 21.12.2012р. про стягнення з
Комунального комерційного
підприємства "Маріупольтепломережа" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 32260836,92грн.
боргу, 1020638,90грн. пені, 1347193,50грн. штрафу,
689046,10грн. 3% річних, 118423,44грн.
інфляційних нарахувань, 63974,41грн.
судового збору.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 05.07.2013р. відповідачу надано
відстрочку виконання рішення
господарського суду від 03.12.2012р. у
справі №5006/17/83/2012 на один рік з дати
винесення ухвали (т.4, а.с.105-106). В абзаці
третьому даної ухвали вказано про
набрання нею чинності в день її
винесення судом. За результатами
апеляційного та касаційного перегляду
зазначену ухвалу залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи в
судовому засіданні 05.07.2013р. під час
оголошення ухвали від 05.07.2013р. про
відстрочення виконання рішення у
справі №5006/17/83/2012 був присутній
представник Державної виконавчої
служби України за довіреністю
№2.7-4.4/4.4/1768 від 17.12.2012р. Кормильцев
Андрій Володимирович.

Зазначену ухвалу господарського суду
Донецької області від 05.07.2013р. про
відстрочення виконання рішення у
справі №5006/17/83/2012 отримано 11.07.2013р.
представником Державної виконавчої
служби України за довіреністю
№2.7-4.4/4.4/1766 від 17.12.2012р. Шевцовою
Євгенією Володимирівною.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом, вищенаведене
свідчить, що з дати винесення
відповідної ухвали Державна виконавча
служба України була належним чином
повідомлена про відстрочення
виконання рішення господарського суду
Донецької області від 03.12.2012р. у справі
№5006/17/83/2012 на один рік.

Пунктом 13 ч.1 ст.37 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі надання
судом, який видав виконавчий документ,
відстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець виносить вмотивовану
постанову про зупинення виконавчого
провадження з підстав, передбачених
статтями 37 і 38 цього Закону, яка
затверджується начальником або
заступником начальника відділу, якому
підпорядкований державний виконавець.
Постанову про зупинення виконавчого
провадження з підстав, передбачених
статтею 37 цього Закону, державний
виконавець виносить не пізніше
наступного робочого дня, коли йому
стало відомо про такі обставини.

З огляду на вищенаведені обставини
справи та приписи законодавства,
враховуючи факт присутності у судовому
засіданні представника Державної
виконавчої служби України за
довіреністю під час винесення ухвали
від 05.07.2013р. про відстрочку виконання
рішення господарського суду від
03.12.2012р. у справі №5006/17/83/2012, державний
виконавець повинен був зупинити
виконавче провадження не пізніше
наступного робочого дня, коли йому
стало відомо про такі обставини, тобто
08.07.2013р. про що також вірно зазначено
судом першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 29.08.2013р. у справі 5006/17/83/2012,
яка залишена без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 15.10.2013р.
встановлена незаконність
бездіяльності державного виконавця,
яка полягає у не зупиненні виконавчого
провадження №38289820 та зобов'язано
відділ примусового виконання рішення
Державної виконавчої служби України
зупинити вказане виконавче
провадження з виконання рішення
господарського суду Донецької області
по даній справі.

За приписами ч.4 ст.39 Закону України
«Про виконавче провадження» протягом
строку, на який виконавче провадження
зупинено, виконавчі дії не провадяться.
У період зупинення виконавчого
провадження державний виконавець має
право звертатися до суду в порядку,
встановленому цим Законом, а також
вживати заходів щодо розшуку боржника
(його майна) або перевірки його
майнового стану.

Державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
постанову ВП №38289820 про стягнення з
боржника виконавчого збору в розмірі
3550011,33 грн. було винесено 22.07.2013р.

Таким чином, винесення постанови від
22.07.2013р. ВП №38289820 про стягнення з
боржника виконавчого збору в розмірі
3550011,33 грн. було здійснено у період, коли
виконавче провадження повинно було
бути зупинено на підставі п. 13 ч.1 ст.37
Закону України «Про виконавче
провадження», тобто в період
незаконної бездіяльності Державної
виконавчої служби.

Крім того, пунктом 1 статті 28 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Пунктом 3.7.2 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України №512/5 від 02.04.2012р.
передбачено, що у разі, якщо рішення про
стягнення коштів було виконано на
боржником частково до початку його
примусового виконання, виконавчий збір
стягується з суми, яка не була сплачена
боржником самостійно.

Матеріали справи свідчать, що
боржником починаючи з 21.01.2013р., тобто не
тільки до початку примусового
виконання рішення, а навіть до моменту
відкриття виконавчого провадження,
частково виконане рішення
господарського суду Донецької області
від 03.12.2012р. у справі №5006/17/83/2012, про що
був обізнаний державний виконавець,
зокрема, з ухвали господарського суду
Донецької області від 05.07.2013р. про
відстрочку виконання рішення. Разом з
цим, при винесені 22.07.2013р. постанови про
стягнення виконавчого збору, державний
виконавець безпідставно не врахував
часткове самостійне виконання рішення
боржником.

З огляду на вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
задоволення скарги Комунального
комерційного підприємства
"Маріупольтепломережа", м.Маріуполь про
визнання дій державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
незаконними та скасування постанови
про стягнення виконавчого збору від
22.07.2013р.

Доводи скаржника про порушення і
неправильне застосування
господарським судом норм
законодавства при прийнятті
оскаржуваної ухвали не знайшли свого
підтвердження, у зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія
суддів не вбачає.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів апеляційного суду дійшла
висновку що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а ухвала
господарського суду Донецької області
від 21.01.2014р. по справі №5006/17/83/2012 є
законною, обґрунтованою, прийнятою із
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на скаржника.

На підставі Закону України «Про
виконавче провадження», керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України, м.Київ на
ухвалу господарського суду Донецької
області від 21.01.2014р. по справі №5006/17/83/2012
- залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької
області від 21.01.2014р. по справі №5006/17/83/2012
- залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя:
Е.В. Сгара

Судді:
І.В. Москальова

Н.В. Будко

Надруковано
примірників:
1 - позивачу

1 - відповідачу

1 - ДВС

1 - ГСДО

1 - ДАГС

1 - у справу