РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
Справа №924/1550/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич
С.П.

судді
Саврій В.А. ,

судді
Мамченко Ю.А.

при секретарі Ткач Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: Волічков Р.Й. (довіреність №76
від 27.11.13);

Волічков Й.Й. (довіреність № 77 від
27.11.13);

Данканич Я.І. (довіреність № 75 від
27.11.13);

відповідача: Надієвець О.М.
(довіреність №195 від 25.12.13)

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача Публічного акціонерного
товариства "Компанія "РАЙЗ" на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 18 грудня 2013 року у справі
№924/1550/13 (суддя Заверуха С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Русь" Д

до Публічного акціонерного товариства
"Компанія "РАЙЗ"

про визнання недійсними пунктів 10.8-10.8.5
договору поставки №123/003 від 28.02.2013р.,
укладеного між ПАТ "Компанія "Райз" вул.
Заболотного, 152 м. Київ, 03680 код 13980201 та
ТОВ "Русь" Д вул. К. Маркса, 11 м. Шепетівка
Хмельницька область 30400

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Запис розгляду судової
справи здійснюється за допомогою
технічних засобів.

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2013 року, рішенням
господарського суду Хмельницької
області було задоволено позов ТОВ
"Русь" Д до ПАТ "Компанія "РАЙЗ" про
визнання недійсними пунктів 10.8-10.8.5
договору поставки №123/003 від 28 лютого 2013
року та визнано недійсними пункти 10.8,
10.8.1, 10.8.2, 10.8.3, 10.8.4, 10.8.5 даного договору,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 1147,00 грн. - судового збору.

Відповідач, у своїй апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та прийняти
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, вважаючи, що прийняті
судом висновки не відповідають
обставинам справи, а також порушено
норми матеріального права, оскільки
при укладенні договору, пункти якого
оскаржуються, сторони дійшли усіх
істотних умов, підписали даний договір
та скріпили його своїми печатками, що
відповідає принципу свободи його
укладання, закріпленому ст. 627 ЦК
України. Крім того, зазначає, що при
підписанні договору, жодних претензій
до його змісту сторонами не
висловлювалось, а посилання суду на те,
що третейське застереження,
встановлене у п.п.10.8.-10.8.5 договору є
недійсним, оскільки воно не відповідає
вимогам закону, безпідставне тому, що
дані умови договору були обумовлені на
підставі приписів ч.5 ст. 12 Закону
України "Про третейські суди".

Позивач у своєму відзиві на апеляційну
скаргу вважає дане рішення таким, що
прийняте у чіткій відповідності з
нормами матеріального та
процесуального права, а апеляційна
скарга є необґрунтованою та такою, що
не підлягає задоволенню, оскільки
пункти щодо Договору поставки від 28
лютого 2013 року являються незаконними
та звужують право на судовий захист
особи. Зазначає, що при поставці товару,
ПАТ "Компанія "Райз" ввела в оману та не
надала достовірну інформацію про
країну виробника товару - Німеччину, а
згідно ст. 6 Закону України "Про
третейські суди", третейським судом не
можуть розглядатись справи, коли хоча б
одна із сторін є нерезидентом України.

20 січня 2014 року, ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 05 лютого 2014 року.

05 лютого 2014 року, ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
розгляд апеляційної скарги було
відкладено на 19 лютого 2014 року.

У судовому засіданні представники
сторін підтримали доводи викладені в
апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги та відзиву
на неї, перевіривши повноту з'ясування
та доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, дослідивши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права встановила, що:

28 лютого 2013 року, між ПАТ "Компанія
"Райз" в особі Хмельницької філії, як
постачальником, та ТОВ "Русь" Д, як
покупцем, було укладено Договір
поставки сільськогосподарської
техніки з розстроченням платежів
№123/003, за умовами якого постачальник
зобов'язався передати у власність
покупця сільськогосподарську техніку,
а покупець взяв на себе зобов'язання
прийняти її і оплатити вартість товару,
а також сплатити відсотки за
користування товарним кредитом в сумі,
визначеній відповідно до умов
договору. (а.с.13-17)

Відповідно до п.10.8 - п.10.8.5 Договору, усі
суперечки, розбіжності, вимоги і
претензії, що виникли в ході виконання
даного договору (контракту) або у
зв'язку з ним, або випливає з його,
підлягають остаточному розгляду в
Постійно діючому Третейському суді при
Сумській міжрегіональній товарній
універсальній біржі відповідно до
регламенту зазначеного суду один із
судій одноособово.

На підставі цієї третейської угоди
підлягають розгляду також будь-які
інші суперечки між сторонами з питань
цивільних і господарських
правовідносин між ними, які не
засновані на зазначеному в
попередньому абзаці цього пункту
договорі, але є наслідком визнання
цього договору недійсним, або таким
котрий не був укладений.

Ця угода укладена сторонами на
підставі й у відповідності за статтями
1,5,6,12 Закону України "Про третейські
суди" від 11.05.2004 р. №1701-4, статей 212,626-628
Цивільного кодексу України.

Рішення Постійно діючого Третейського
суду при Сумській міжрегіональній
товарній універсальній біржі буде
остаточним і обов'язковим для сторін і
буде ними виконано в строки, зазначені
в рішенні Постійного діючого
Третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі.

Про місце проведення третейського
розгляду сторони повідомляються
ухвалою суду. Мова третейського
розгляду українська.

Сторони дійшли згоди, що у разі заміни
кредитора або боржника у зобов'язані за
згодою сторін, останній повинен
повідомити нового кредитора або
боржника про існування даного
Третейського застереження.

Сторони не вважають за необхідне
ведення протоколу засідання
третейського суду.

Сторони дійшли згоди, що у випадку
неявки сторін або однієї сторони на
засідання третейського суду
головуючий може розглянути спір без
участі сторони (сторін) за наявними у
справі документами (доказами). У разі
неявки відповідача до суду він має
право подати до суду письмовий відзив,
в якому вказати чи визнає позов, у якому
об'ємі та чи має претензії до позивача
матеріального характеру з предмету
позову.

Сторони зобов'язуються добровільно
виконувати рішення Третейського суду,
без будь-яких зволікань чи
застережень.

Даний Договір було підписано
представниками ПАТ "Компанія "Райз" на
підставі довіреностей №028-3Р від 24
січня 2012 року та №031-3З від 24 січня 2012
року і представником ТОВ "Русь" Д.

15 березня 2013 року, за Актом
приймання-передачі №5 покупцю було
передано навісний дисковий лущильник
KVERNELAND модель QUALIDISC 7000 вартістю 543 348,00
грн. (а.с.18)

29 листопада 2013 року, ТОВ "Русь" Д,
вважаючи, пункти 10.8-10.8.5 Договору
поставки №123/003 такими, що суперечать
вимогам п.12. ч.1 ст.6 Закону України "Про
третейські суди" і за приписами ст.ст.
215, 216 ЦК України є нікчемними,
звернулось до господарського суду
Хмельницької області з позовом до ПАТ
"Компанія "РАЙЗ" про визнання
недійсними пунктів 10.8-10.8.5 Договору
поставки №123/003 від 28 лютого 2013 року,
посилаючись на те, що виробником товару
є нерезидент, а тому вимоги, а як
наслідок спір стосовно неналежної
якості товару повинен розглядатися як
до продавця (відповідача) так і до
виготовлювача товару (нерезидента).
(а.с.2-4)

18 грудня 2013 року, рішенням
господарського суду Хмельницької
області було задоволено позов та
визнано недійсними пункти 10.8, 10.8.1, 10.8.2,
10.8.3, 10.8.4, 10.8.5 даного Договору і стягнуто
з відповідача на користь позивача 1147,00
грн. - судового збору. (а.с.57-60)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід задоволити.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу в суді
кожна особа вправі здійснювати шляхом
звернення з позовом, предмет якого або
кореспондує із способами захисту,
визначеними у ст. 16 ЦК України,
договором або іншим законом.

Відповідно до п.п.1.2. п.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №11 від 29 травня 2013 року "Про
деякі питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними",
за загальним правилом, закріпленим у
частині першій статті 15 ГПК України,
територіальна підсудність
господарським судам справ у спорах про
визнання договорів недійсними
визначається за місцезнаходженням
сторони, зобов'язаної за договором
здійснити на користь другої сторони
певні дії, такі як: передати майно,
виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо.

Як встановлено з матеріалів справи,
згідно умов Договору поставки №123/003
від 28 лютого 2013 року, ПАТ "Компанія
"Райз" зобов'язувалось передати у
власність ТОВ "Русь" Д
сільськогосподарську техніку, а
останнє прийняти товар і оплатити його
вартість та відсотки за користування
товарним кредитом. 15 березня 2013 року,
актом приймання-передачі №5 продавець
виконав свої зобов'язання за договором
та передав покупцю навісний дисковий
лущильник KVERNELAND модель QUALIDISC 7000, тобто
саме ТОВ "Русь" Д зобов'язане здійснити
оплату отриманого товару, отже даний
спір підлягає розгляду за місцем
знаходження позивача по справі, яки
знаходиться на території Хмельницької
області (Хмельницька обл., м. Шепетівка,
вул. Карла Маркса, 112) та підвідомчий
господарському суду Хмельницької
області.

Згідно ч.1 ст. 712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник),
який здійснює підприємницьку
діяльність, зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи,
п.п.10.8 Договір поставки №123/008, між
сторонами спору було передбачено, що
усі суперечки, розбіжності, вимоги і
претензії, що виникли в ході виконання
даного Договору або у зв'язку з ним, або
випливають з нього, а також будь-які
інші суперечки між сторонами з питань
господарських і цивільних
правовідносин між ними підлягають
остаточному розгляду в постійно
діючому Третейському суді при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі.

Приписами ст. 12 Закону України "Про
третейські суди" встановлено, що
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при
передачі спору до постійно діючого
третейського суду, а також при вказівці
у третейській угоді на конкретний
постійно діючий третейський суд,
регламент третейського суду
розглядається як невід'ємна частина
третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі
суперечності третейської угоди
регламенту третейського суду
застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у
письмовій формі. Третейська угода
вважається укладеною, якщо вона
підписана сторонами чи укладена шляхом
обміну листами, повідомленнями по
телетайпу, телеграфу або з
використанням засобів електронного чи
іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію
такої угоди, або шляхом направлення
відзиву на позов, в якому одна із сторін
підтверджує наявність угоди, а інша
сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості
про найменування сторін та їх
місцезнаходження, предмет спору, місце
і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на
документ, який містить умову про
третейський розгляд спору, є
третейською угодою за умови, що договір
укладений у письмовій формі і це
посилання є таким, що робить третейську
угоду частиною договору.

Статтею 5 Закону України "Про
третейські суди" передбачено, що
юридичні та/або фізичні особи мають
право передати на розгляд третейського
суду будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом, зокрема, коли
хоча б одна із сторін спору є
нерезидентом України. (12 ч.1 ст. 6 Закону
України "Про третейські суди"). Спір
може бути переданий на розгляд
третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам цього Закону.

Третейська угода є різновидом
цивільно-правового правочину й може
бути визнана недійсною у порядку,
установленому ЦК України, наявність
третейської угоди є підставою для
передачі спору на розгляд третейського
суду й визнання такої угоди недійсною
надає сторонам можливість звернення за
захистом порушених прав до суду з
дотриманням правил юрисдикції та
підсудності спору (дана позиція
Верховного Суду України викладена в
ухвалі від 02 лютого 2011 року).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.
1-3, 5 , 6 ст. 203 цього кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивач, як на підставу своїх позовних
вимог, вказує що виробником отриманої
ним, через ПАТ "Компанія "РАЙЗ"
продукції є фірма яка знаходиться на
території Німеччини, тобто не резидент,
а тому не може бути укладена третейська
угода.

Дійсно, господарським судом першої
інстанції вірно встановлено, що
виробником поставленого позивачу
товару - навісного дискового
лущильника KVERNELAND модель QUALIDISC 7000 - є не
відповідач, а фірма-нерезидент, яка
знаходиться на території Німеччини,
сторонами не заперечується даний факт
та підтверджується матеріалами справи
(Акт приймання-передачі №5 від 15
березня 2013 року (а.с.18), сертифікат
відповідності №UA1.057.0052415-13 (а.с.47) та
лист фірми Kverneland Group GmbH від 16 грудня 2013
року (а.с.50)).

Пунктом 12 ч.1 ст. 6 Закону України "Про
третейські суди" передбачено, що
третейські суди в порядку,
передбаченому цим Законом, можуть
розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ, коли хоча б одна із
сторін спору є нерезидентом України.

Проте, позивачем не надано, ні в
матеріалах позовної справи, ні в ході
судових засідань першої або
апеляційної інстанції, будь-яких
доказів що фірма Kverneland Group GmbH є стороною
Договору поставки №123/008, визнання
п.п.10.8-10.8.5. якого вимагає ТОВ "Русь" Д, а
також не надано жодних даних, що дане
товариство є стороною будь-якого
договору, укладеного з фірма Kverneland Group
GmbH, та несе перед нерезидентом будь-які
зобов'язання, а відтак не довів
наявності будь-яких цивільних або
господарських правовідносин з
зазначеним нерезидентом України, що є
обов'язковою умовою з огляду на приписи
п.12 ч.1 ст. 6 Закону України "Про
третейські суди", а тому колегія суддів
апеляційної інстанції вважає, що
висновки господарського суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, прийняте ним рішення,
відповідно до п.3 ст. 104 ГПК України,
підлягає скасуванню.

Крім того, згідно п. 3 ст. 678 ЦК України,
коло осіб, до яких може бути пред'явлено
позов щодо заміни, безоплатного
усунення недоліків товару і
відшкодування збитків, у разі, якщо
продавець товару неналежної якості не
є його виготовлювачем не обмежений
лише виробником товару, а
розповсюджується і на продавця, яким, у
даному випадку, являється відповідач, з
яким у позивача і було укладено Договір
поставки від 23 лютого 2013 року.

Також, є безпідставними посилання
позивача - ТОВ "Русь" Д, що пункти 10.8.1-10.8.5
Договору поставки №123/008 не
відповідають вимогам закону, оскільки:

- п.10.8.2 зазначеного Договору №123/008
взагалі законодавчо не унормовані, а

- п.10.8.1 Договору поставки відповідає та
не суперечить ст. 31 Закону України "Про
третейські суди", згідно якої розгляд
справ у третейському суді провадиться
українською мовою, якщо інше не
передбачено регламентом третейського
суду чи угодою сторін.

- п.10.8.3 спірного Договору не суперечить
ч.1 ст. 44 Закону України "Про третейські
суди", за приписами якого протокол
засідання третейського суду ведеться
лише в разі наявності угоди між
сторонами про ведення протоколу або
коли ведення протоколу передбачено
регламентом третейського суду.

- п.10.8.4 даного Договору не суперечить ч.1
ст. 39 Закону України "Про третейські
суди", за якою, третейський розгляд
здійснюється у засіданні третейського
суду за участю сторін або їх
представників, якщо сторони не
домовилися про інше щодо їхньої участі
в засіданні.

- п. 10.8.5 спірного Договору відповідає
вимогам ч.1 ст. 55 Закону України "Про
третейські суди", згідно якої рішення
третейського суду виконуються
зобов'язаною стороною добровільно, в
порядку та строки, що встановлені в
рішенні

Критично судова колегія оцінює
посилання позивача щодо порушення
відповідачем п.3.4. зазначеного Договору
поставки та неотримання ним копії
сертифікату якості на товар який був
поставлений, оскільки вимог на
отримання такого сертифікату
позивачем не заявлялось, і навіть
порушення такого пункту Договору не є
підставою для визнання обумовленої
сторонами у Договорі третейської угоди
(пунктів 10.8.-10.8.5 Договору поставки
№123/008).

Щодо описки при визначені місця
укладення спірного Договору (м.
Копистин замість с. Копистин
Хмельницької обл.) то судова колегія
зазначає, що дана помилка не є
підставою для визнання недійсними саме
пунктів 10.8.-10.8.5 Договору поставки
№123/008, зазначених позивачем, та не
позбавляє сторін права виправити
допущену описку.

Інші доводи позову, викладені у
позовній заяві, також не знайшли свого
підтвердження під час її розгляду, а
тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що підстави для задоволення
позову ТОВ "Русь" Д до ПАТ "Компанія
"РАЙЗ" про визнання недійсними пунктів
10.8-10.8.5 Договору поставки №123/003 від 28
лютого 2013 року відсутні, а тому рішення
господарського суду Хмельницької
області від 18 грудня 2013 року слід
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні даного позову ТОВ
"Русь" Д відмовити.

Відповідно до вимог ст.ст. 49, 105 ГПК
України господарські витрати за подачу
апеляційної скарги підлягають
стягненню з позивача на користь
відповідача у розмірі 573,50 грн.(а.с.76)

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105, п.3 ст.
104 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"РАЙЗ" - задоволити.

Рішення господарського суду
Хмельницької області від 18.12.13 р. у
справі №924/1550/13 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким з
задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Русь" Д (м. Шепетівка,
вул. К. Маркса, 11, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Компанія "РАЙЗ" (м. Київ, вул.
Заболотного, 152 код 13980201) 573 (п'ятсот
сімдесят три) грн. 50 коп. - судового
збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу № 924/1550/13 повернути
господарському суду Хмельницької
області.

Головуючий суддя
Дужич С.П.

Суддя
Саврій В.А.

Суддя
Мамченко Ю.А.