м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23298/13 17.02.14

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Привалова
А.І.

при секретарі

Сай А.С.

розглянувши справу № 910/23298/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»;

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфатрейд»;

про стягнення 86 940,54 грн.

Представники сторін:

від позивача: Далека Т.В.,
довіреність б/н від 31.12.2013р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва
звернулось товариство з обмеженою
відповідальністю «Баядера Логістик»
(надалі - позивач) з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфатрейд» (надалі
- відповідач) про стягнення 86 940,54 грн.
основного боргу

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013р. порушено провадження
у справі № 910/23298/13 та призначено її
розгляд на 23.01.2014р.

Ухвалою суду від 23.01.2014р. розгляд справи
відкладено на 03.02.2014р., у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
задоволенням клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 03.02.2014р., суд, на підставі ст.
69 ГПК України, продовжив строк
вирішення спору у справі № 910/23298/13 та
відклав розгляд справи на 17.02.2014р.

В судовому засіданні 17.02.2014р.
представник позивача подав суду заяву
про уточнення позовних вимог, в якій
уточнив дату та номер договору, за яким
у відповідача виникла заборгованість
по оплаті поставленого товару та
видаткові накладні, у відповідності до
яких товар було поставлено.

Присутнім у судовому засіданні 17.02.2014р.
представником позивача підтримано
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач в порушення умов укладеного
між сторонами договору поставки № 58/05
від 20.01.2012р. у визначений строк не
розрахувався за одержаний товар,
внаслідок чого виник борг у сумі 86 940,54
грн.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, вимоги ухвали
від 03.02.2014р. не виконав, витребувані
документи, в тому числі відзив на позов,
суду не надіслав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
що підтверджується наявним у
матеріалах справи повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України, ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України, ухвали
про порушення провадження у справі та
про її відкладення було надіслано
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення на адреси, що зазначені в
позовній заяві.

Оскільки про поважні причини неявки в
судове засідання представника
відповідача суд не повідомлений;
клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило,
тому суд вважає, що у відповідності до
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України, справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами, без участі представника
відповідача, яких достатньо для
винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
засіданні суду була оголошена вступна
та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, що мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2011р. між позивачем (за договором -
постачальник) та відповідачем (за
договором - покупець) було укладено
Договір поставки № 1790/05, у
відповідності до п. 1.1 якого позивач
зобов'язується передати у власність
покупця алкогольні напої (далі - товар),
а покупець зобов'язується прийняти і
оплатити товар в порядку, визначеному
умовами договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, поставка
товару здійснюється силами та за
рахунок позивача на умовах DDP
відповідно до вимог ІНКОТЕРМС в
редакції 2000 року.

Найменування, кількість, асортимент
товару визначається покупцем у
замовленні та зазначається
постачальником у видатковій накладній
(п.4.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору, загальна
сума договору дорівнює загальній
вартості товару, який постачальник
поставив покупцю впродовж всього
строку дії даного договору згідно
видаткових накладних.

Судом встановлено, що на виконання умов
договору позивачем за видатковими
накладними, копії яких залучені до
матеріалів справи, а оригінали було
оглянуто в судовому засіданні,
поставлено відповідачу товар на суму 132
543,78 грн.

Умовами п. 6.1 договору визначено, що
розрахунки за товар здійснюються
покупцем протягом 30 (тридцяти)
календарних днів з дня отримання
товару, шляхом перерахування грошових
коштів на рахунок постачальника або в
іншому узгодженому сторонами порядку
та формі.

Відповідач здійснив часткову оплату
отриманого товару, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
платіжними дорученнями, проте повну
його вартість у сумі 86 940,54 грн.
відповідач не оплатив.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем на день
розгляду справи становить 86 940,54 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов і вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем не заперечено факт
отримання товару за представленими
накладними та не надано доказів оплати
переданого товару, а відтак, позовна
вимога про стягнення з відповідача
суми основного боргу в розмірі 86 940,54
грн. є обґрунтованою, документально
підтвердженою, а тому підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфатрейд» (03164, м.
Київ, вул. Академіка Булаховського, 5-б;
21100, м. Вінниця, вул. 1 Травня, 53, кв. 8, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Баядера
Логістик» (84601, Донецька обл., м.
Горлівка, вул. Озерянівська, 2; адреса
для листування: 21021, м. Вінниця, вул.
600-річчя, 17, ) 86 940 грн. 54
коп. основного боргу та 1738 грн. 81 коп. -
витрат по сплаті судового збору. Видати
наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.02.2014р.

Суддя
А.І.
Привалов