РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

19 лютого 2014 року
Справа № 924/1265/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій
В.А.

судді Дужич
С.П. ,

судді
Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання
Баклан Н.С.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Доманський Володимир
Ананійович ( довіреність № -22 від
05.01.2014 р. )

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 16.12.13 р. у справі № 924/1265/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до комунального підприємства по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради (Хмельницька область,
м.Старокостянтинів)

про стягнення 408 723,68 грн., з них 30916,83
грн. - інфляційні витрати; 166915,45 грн. - 3%
річних; 210 891,40 грн. - пені

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 16.12.2013р. у
справі №924/1265/13 (суддя Музика М.В.) у
позові публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" до
комунального підприємства по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради про стягнення 408723,68 грн., з
них 30916,83 грн. - інфляційні витрати; 166915,45
грн. - 3% річних; 210 891,40 грн. - пені -
відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позовні
вимоги не відповідають чинному
законодавству і фактичним обставинам
справи, не підтверджені належними
доказами (арк.справи 98, 99).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" звернувся
до Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою (арк.справи 106-108).

В скарзі зазначає, що обов'язковою
умовою новації, в розумінні ч.2 ст.604 ЦК
України, є припинення зобов'язання,
однак умовами додаткової угоди від
03.01.2012р. до договору №2011-ТКЕ/11-(14)-280 не
передбачено припинення зобов'язань
зазначених в договорі.

Також стверджує, що обов'язковою умовою
новації є наявність первісного та
нового зобов'язання та відповідна
заміна первісного зобов'язання на нове.
Однак, договір №2011-ТКЕ/11-(14)-280 та
додаткова угода до вказаного договору
від 03.01.2012р. містять однакові положення
щодо строків та порядку оплати
зобов'язань.

Стверджує, що в умовах додаткової угоди
від 03.01.2012р. до договору №2011-ТКЕ/11-(14)-280
не міститься жодних положень які б
свідчили про досягнення згоди щодо
припинення зобов'язань передбачених
№2011-ТКЕ/11-(14)-280, тому укладення між
сторонами додаткової угоди не є
новацією договору в розумінні ч. 2 ст.604
Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного просить
скасувати рішення господарського суду
Хмельницької області від 16.12.2013р. у
справі №924/1265/13 та прийняти нове, яким
задоволити позов.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р.
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
прийнято до провадження, справу
призначено до слухання (арк.справи 105).

Відповідач подав у судове засідання
апеляційної інстанції відзив на
апеляційну скаргу, в якому заперечує
проти доводів скаржника (арк.справи
119-121).

Вважає, що в суді першої інстанції
доведено відсутність вини КП "Тепловик,
оскільки укладення договору №-437/517з
від 04.12.2012р. свідчить про вжиття заходів
необхідних для належного виконання
зобов'язання в частині погашення
заборгованості за спожитий газ, яка
виникла внаслідок невідповідності
фактичної вартості теплової енергії
тарифам, що затверджувалися та/або
погоджувалися органами державної
влади чи місцевого самоврядування.

Згідно п. 4 ст. 604 Цивільного кодексу
України новація припиняє додаткові
зобов'язання, пов'язані з первісним
зобов'язанням, якщо інше не встановлено
договором.

Вважає, що укладеним договором №-437/517з
від 04.12.2012 року сторони здійснили
новацію, і додаткові зобов'язання,
пов'язані з договором №2011-ТКЕ/11-(14)-280
від 01.10.2011р. поставки природного газу є
припиненими.

При обґрунтуванні відзиву посилається
на норми ст.ст. 28, 32-34, 23-6, 96 ГПК України,
ст.218 ГК України, ст.604, 614 ЦК України

На підставі викладеного просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції 19.02.2014р. представник
відповідача заперечив проти доводів та
вимог апеляційної скарги, з підстав
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу. Просить суд рішення
господарського суду Хмельницької
області від 16.12.13 р. у справі №924/1265/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, клопотання про
відкладення розгляду справи не
подавав, причини неявки суду не
повідомив. Про час та місце розгляду
скарги позивач був повідомлений у
встановленому законом порядку
(арк.справи 118).

Враховуючи приписи ст. 101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції, ст. 102 ГПК України про строки
розгляду апеляційної скарги та той
факт, що неявка в засідання суду
представників сторін, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
перегляду оскарженого рішення, судова
колегія визнала за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
представника позивача.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

01.10.2011р. публічне акціонерне товариство
по газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз" (постачальник) та
комунальне підприємство "Тепловик"
(покупець) уклали договір
№2011-ТКЕ/Н-(14)-280 поставки природного
газу за регульованим тарифом для
вироблення теплової енергії для потреб
установ та організацій, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а також інших суб'єктів
господарювання (арк.справи 22-25).

Відповідно до п.1.1 договору,
постачальник зобов'язується передати
природний газ для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням
та релігійними організаціями, а
споживач зобов'язується прийняти і
оплатити природний газ в обсязі та на
умовах, визначених договором.

За умовами розділу 2 договору вартість
природного газу складає 725,686 грн. за 1000
куб.м. природного газу, крім того ПДВ
145,137 грн. Тариф на розподіл 100 куб.м. газу
розподільчими газовими мережами
становить 289,90 грн., крім того ПДВ 57,98
грн. Тариф на розподіл 1000 куб.м. газу
магістральними газопроводами
становить 12,40 грн., крім того ПДВ
складає 2,48 грн. Тариф на постачання 1000
куб.м. природного газу розподільними
газовими мережами становить 48,50 грн.,,
крім того ПДВ -9,70 грн. 2% цільової
надбавки від вартості природного газу -
14,514 грн., крім того ПДВ- 2,903 грн. Всього
до оплати 1 091,00 грн. за 1000 куб.м.
поставленого та розподіленого
природного газу, крім того ПДВ - 218,20 грн.

08.01.2012р. укладено додаткову угоду №-1 до
договору №-2011-ТКЕ/Н-(14)-(280) на постачання
та розподіл природного газу для
вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями (арк.справи
27-29).

Згідно умов додаткової угоди, з 01.01.2012р.
вартість природного газу складає 731,765
грн. за 1000 м.куб. природного газу, крім
того ПДВ - 146,353 грн. Тариф на розподіл 1000
м.куб. розподільчими газовими мережами
становить 289,90 грн. крім того ПДВ - 57,98
грн. Тариф на розподіл 1000 м.куб. газу
магістральними газопроводами
становить 15,70 грн. крім того ПДВ складає
3,14 грн. Тариф на постачання 1000 м.3
природного газу розподільчими
газовими мережами становить 39,00 грн.
крім того ПДВ-7,80 грн., 2% цільова
надбавка від вартості природного газу -
14,635 грн., крім того ПДВ 2 927 грн. Всього до
оплати 1091,00 грн. за 1000 м. поставлено та
розподіленого газу, крім того ПДВ - 218,20
грн.

08.08.2012р. укладено додаткову угоду №-2 до
договору №-2011-ТКЕ/Н-(14)-(280) на постачання
природного газу за регульованим
тарифом для вироблення теплової
енергії, яка споживається населенням
та релігійними організаціями від
01.10.2011р. (арк.справи 32) згідно якої
договір №-2011-ТКЕ/Н-(14)-(280) від 1 жовтня 2011
року вважається таким, що припинив дію
в частині передачі природного газу з 1
вересня 2012 року.

Згідно договору та додаткової угоди
оплата вартості газу, послуг з
розподілу, постачання та цільової
надбавки здійснюється Замовником
грошовими коштами наступним чином: до
10-го числа місяця поставки -33%, до 20-го
числа місяця поставки-33%. До 30-(31-го)
числа місяця поставки -34%. Остаточний
розрахунок за фактично спожитий газ та
надані послуги з його розподілу і
постачання здійснюється Змовником до 5
числа місяця наступного за звітним.

За вказаним договором та додатковими
угодами поставлено газу вартістю
11382282,99 грн.

31.10.2012р. публічне акціонерне товариство
по газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз" і публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" уклали
договір №2858 про відступлення права
вимоги (арк.справи 31.10.2012р.), згідно п.1.1.
якого, первісний кредитор передає, а
новий кредитор приймає на себе право
вимоги до боржника первісного
кредитора комунального підприємства
по експлуатації теплового
господарства "Тепловик"
Старокостянтинівської міської ради за
договором на постачання природного
газу №-2011-ТКЕ/Н-(14)-(280) від 01.10.2011 р. у сумі
6 972 098,81грн.

Згідно п.1.2. договору про відступлення
права вимоги, крім передачі права
вимоги оплати спожитого природного
газу за зобов'язанням, зазначеним в п.1.1.
договору, до нового кредитора
переходять права вимоги стягнення всіх
штрафних санкцій, інфляційних витрат
та відсотків, пов'язаних з невиконанням
або неналежним виконанням боржником
своїх зобов'язань за зазначеним вище
договором. За умовами п.2.2. договору про
відступлення права вимоги, право
вимоги вважається переданим після
фактичної передачі документів,
зазначених в п.2.1. цього договору.
Передача документів оформлюється
актом приймання-передачі із
зазначенням переліку переданих
документів. Згідно п.2.3. договору про
відступлення права вимоги, первісний
кредитор зобов'язаний протягом 5 (п'яти)
днів з моменту підписання договору
відступлення права вимоги письмово
повідомити боржника про відступлення
права вимоги боргу.

05.11.2012р. публічне акціонерне товариство
по газопостачанню та газифікації
"Хмельницькгаз" надіслало на адресу
комунального підприємства по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради м. Старокостянтинів
повідомлення про відступлення права
вимоги за вих. № 2905/9 (арк.справи 20).

Договірні обсяги постачання газу
споживачу, як передбачено п.2.10
договору, наводяться в додатку 1 до
договору. Акти приймання-передачі газу
є підставою для остаточних розрахунків
споживача з постачальником.

Згідно п.4.1 договору розрахунки за
реалізований споживачеві газ
здійснюються за цінами, що
встановлюються Національною комісією,
яка здійснює державне регулювання у
сфері енергетики. З 01.01.2012р. вартість
природного газу складає 731,765 грн. за 1000
м.куб. природного газу, крім того, ПДВ -
146,353 грн. Тариф на розподіл 1000 м.куб.
газу розподільчими газовими мережами
становить 289,90 грн., крім того, ПДВ - 57,98
грн. Тариф на розподіл 1000 м.куб.
магістральними газопроводами
становить 15,70 грн., крім того, ПДВ
складає 3,14 грн. Тариф на постачання 1000
м.куб. природного газу за розподільчими
газовими мережами становить 39,00 грн.,
крім того, ПДВ - 7,80 грн. 2 % цільова
надбавка від вартості природного газу -
14,635 грн., крім того, ПДВ- 2,927 грн. Всього
до оплати 1 091,00 грн. за 1000 куб.м.
поставленого та розподіленого
природного газу, крім того, ПДВ - 218,20
грн. (п. 4.3 договору).

Як підтверджується матеріалами справи
(актами прийому-передачі), зобов'язання
позивача згідно даного договору
виконано повністю та передано
відповідачу протягом жовтня 2011р. -
серпня 2012 року природний газ на
загальну суму 11382282,99 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
відзиву, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд прийшов
до висновку про наступне:

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Відповідно до
частини сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України право кредитора вимагати
сплату боргу з урахуванням індексу
інфляції та процентів річних є
способом захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отримання
плати компенсації від боржника за
користування ним грошовими коштами,
належними до сплати кредитором.

01.10.2011 р. ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Хмельницькгаз»
(виконавець) та КП «Тепловик» (замовник)
уклали договір №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 на
постачання та розподіл природного газу
для вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями.
Постачальник передає покупцю в період
з жовтня 2011 року по серпень 2012 року
природний газ з урахуванням вартості
його транспортування.

Оплата вартості газу, послуг з
розподілу, постачання та цільової
надбавки, відповідно до п.6.1 договору,
здійснюється замовником грошовими
коштами наступним чином:

- До 10-го, числа місяця поставки - 33.%;

- До 20-го числа місяця поставки - 33%;

- До 30-го (31-го) числа місяця поставки -
34%.

Остаточний розрахунок за фактично
спожитий газ та надані послуги з його
розподілу і постачання здійснюється
замовником до 5 числа, місяця
наступного за звітним.

Згідно п.7.1 договору, у разі невиконання
або неналежного виконання своїх
зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність, передбачену
законами та договором.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивачем було поставлено відповідачу
протягом жовтня 2011р.- серпня 2012 року
природного газу на суму 11382282,99 грн. з
урахуванням вартості його
транспортування.

Як встановлено ст.2 Закону України "Про
теплопостачання", відносини, що
виникають у зв'язку з виробництвом,
транспортуванням, постачанням і
використанням теплової енергії,
державним наглядом за режимами
споживання теплової енергії, безпечною
експлуатацією теплоенергетичного
обладнання та безпечним виконанням
робіт на об'єктах у сфері
теплопостачання суб'єктами
господарської діяльності незалежно
від форм власності, врегульовані
Законом України "Про теплопостачання".

Статтею 8 Закону України "Про
теплопостачання" передбачено, що
державна підтримка у сфері
теплопостачання надається відповідно
до обсягів коштів, передбачених
Законом про Державний бюджет України
та місцевими бюджетами на відповідний
рік, а також коштів на проведення
науково-дослідних робіт з
удосконалення систем теплопостачання
та енергозбереження.

Тарифи на теплову енергію повинні
забезпечувати відшкодування всіх
економічно обґрунтованих витрат на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, тарифи на
теплову енергію, реалізація якої
здійснюється суб'єктами
господарювання, що займають монопольне
становище на ринку, є регульованими
(ст.20 Закону).

Тарифи на виробництво, транспортування
та постачання теплової енергії
затверджуються органами місцевого
самоврядування, крім теплової енергії,
що виробляється суб'єктами
господарювання, що здійснюють
комбіноване виробництво теплової і
електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії, на
підставі розрахунків, виконаних
теплогенеруючими,
теплотранспортуючими та
теплопостачальними організаціями за
методиками, розробленими центральним
органом виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

Тарифи повинні враховувати повну
собівартість теплової енергії і
забезпечувати рівень рентабельності
не нижче граничного рівня
рентабельності, встановленого
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

У разі, якщо тимчасово тариф на теплову
енергію встановлено нижче її
собівартості з урахуванням граничного
рівня рентабельності, то орган, яким
установлено цей тариф, повинен
передбачити механізми компенсації
цієї різниці в порядку, встановленому
законодавством.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України та ст. 218 Господарського
кодексу України вина є підставою
відповідальності за порушення
зобов'язання. Особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності).

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про неможливість відповідача
самостійно впливати на своєчасність
розрахунків за природний газ, а тому,
вина відповідача у простроченні
платежів за газ відсутня.

Крім цього, на виконання Закону України
"Про Державний бюджет України на 2012
рік", Кабінетом міністрів України була
прийнята постанова Кабінету міністрів
України від 11.06.2012 року № 517 "Про
затвердження порядку та умов надання у
2012 році субвенцій з державного бюджету
місцевим на погашення заборгованості з
різниці в тарифах на теплову енергію,
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення, що
вироблялися, транспортувалися та
постачалися населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або органами
державної влади чи місцевого
самоврядування".

Пунктом 1 постанови КМУ №517 визначено,
що підставою для проведення
розрахунків з погашення
заборгованості є договір про
організацію взаєморозрахунків, який
укладається підприємствами, що
виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію населенню
або надають населенню послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, та іншими учасниками
розрахунків з погашення
заборгованості.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.06.2012р. №517 04.12.2012р. встановлено, що
між територіальним органом Державного
казначейства в Хмельницькій області,
фінансовим управлінням Хмельницької
облдержадміністріції, КП по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради, НАК "Нафтогаз України" був
підписаний договір №437/517з "Про
організацію взаєморозрахунків з
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалася населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування".

Як встановлено п.15 даного договору,
після виконання цього договору,
сторони не мають одна до одної жодних
претензій стосовно предмету договору.

Сторони відповідно до п.п.2,3,4,5,6
погоджують перелік підприємств,
установ та організацій, що беруть
участь у проведенні взаєморозрахунків,
та послідовність виконання сторонами
договору. Казначейство перераховує
кошти загального фонду державною
бюджету стороні першій у сумі 6972098
гривень 81 копійка на підставі рішення
Мінфіну. Сторона перша перераховує на
рахунок сторони другої кошти у сумі
6972098 гривень 81 копійка для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню. Сторона друга перераховує
на рахунок сторони третьої кошти у сумі
6972098 гривень 81 копійка для погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню. Сторона третя перераховує
на рахунок сторони останньої кошти у
сумі 6972098 гривень 81 копійку, в тому
числі податок на додану вартість 1162010
гривень 47 копійок для погашення
заборгованості за природний газ 2012
року. Сторони у графі платіжного
доручення "Призначення платежу"
додатково зазначають "стаття 23 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік", дата і номер договору.

В матеріалах справи наявне платіжне
доручення №11 від 07.12.2012р. згідно якого
перераховано позивачу 6972098,81 грн.
заборгованості за природний газ за
договором від 04.12.2012 року.

12.12.2012р. позивач звернувся до
господарського суду Хмельницької
області із позовом про стягнення з
відповідача 408 723,68 грн., з них 30916,83 грн. -
інфляційні витрати; 166 915,45 грн. - 3% річні;
210 891,40 грн. - пеня.

Частиною 2 статті 604 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
здійснення сторонами новації договору
№2011-ТКЕ/11-(14)-280 від 01.10.2011р. (та додатком
до договору від 03.01.2012р.) у розумінні ч. 2
ст. 604 Цивільного кодексу України, в
частині порядку та способу виконання
зобов'язання, в результаті новації
припинено первісне зобов'язання та
виникло нове, яке містить умови про
інший спосіб виконання (аналогічна
правова позиція викладена у Постанові
ВГСУ по справі № 5011-35/1271-2012).

Комунальне підприємство по
експлуатації теплового господарства
"Тепловик" Старокостянтинівської
міської ради виконало зобов'язання по
сплаті коштів за договором
2011-ТКЕ/11-(14)-280 від 01.10.2011року.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника зазначені в
апеляційній скарзі, апеляційним судом
не визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення, тому суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду прийняте у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права і його слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на рішення господарського суду
Хмельницької області від 16.12.13 р. у
справі № 924/1265/13 - залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Саврій В.А.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Мамченко Ю.А.