ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 13» лютого 2014 р.
Справа №920/13/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя
Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І.,

при секретарі Коваль А.В.,

за участю представників:

апелянта - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тиск» - голова
комісії з припинення - Цюпка О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тиск»,
м.Суми (вх.№279С/2-7) на ухвалу
господарського суду Сумської області
від 11.01.2014 року у справі №920/13/14,

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тиск», м.Суми,

про порушення справи про банкрутство
відповідно до ст. 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 11.01.2014 року по справі №920/13/14
(суддя Костенко Л.А.) заяву ТОВ «Тиск»
про порушення справи про банкрутство -
повернуто без розгляду.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Тиск» з вказаною
ухвалою господарського суду першої
інстанції не погодилося та звернулося
до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом при прийнятті ухвали норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу господарського суду
Сумської області від 11.01.2014 року та
передати справу до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що боржником було
правильно сплачено судовий збір у
розмірі встановленому законом на день
подачі заяви - 27.12.2013 року, а суд першої
інстанції неправомірно розраховував
судовий збір станом на день реєстрації
заяви - 08.01.2014 року. Висновки місцевого
господарського суду спростовуються
матеріалами справи. Так, до заяви були
долучені докази того, що ліквідаційною
комісією з метою виявлення всіх
кредиторів боржника здійснювалося
оголошення про припинення товариства в
газеті «Урядовий кур'єр» №190 (5073) від
17.10.2013 року; проміжний ліквідаційний
баланс ТОВ «Тиск» було затверджено на
загальних зборах учасників товариства,
що підтверджується протоколом №4/13 від
20.12.2013 року.

Щодо дотримання вимог ч. 4 ст. 11 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» апелянт
зазначає, що 20.12.2013 року між власником
боржника і головою ліквідаційної
комісії укладено договір, відповідно
до умов якого всі витрати пов'язані з
ліквідацією боржника у судовому
порядку несе власник ТОВ «Тиск».

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тиск»
прийнято до провадження та призначено
до розгляду.

13.02.2014 року від апелянта надійшла заява
(вх.№1302) про долучення до матеріалів
справи копії оголошення про припинення
ТОВ «Тиск» розміщеного в Бюлетені
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців №262 (27) від
10.10.2013 року. Вказана заява задоволена та
документи долучено до матеріалів
справи.

У судовому засіданні 13.02.2014 року
представник апелянта - голова комісії з
припинення Цюпка О.В. підтримав доводи
та вимоги апеляційної скарги у повному
обсязі та просив її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, викладені в апеляційній скарзі
доводи, перевіривши наявні у справі
матеріали на предмет їх юридичної
оцінки судом першої інстанції,
проаналізувавши правильність
застосування господарським судом норм
процесуального права, встановила
наступне.

Голова ліквідаційної комісії ТОВ
«Тиск» Цюпка О.В. звернувся до
господарського суду Сумської області
із заявою про порушення справи про
банкрутство ТОВ «Тиск» в порядку ст. 95
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Суд першої інстанції встановив, що
датою звернення із зазначеною заявою є
08.01.2014 року. Проте, колегія суддів з
таким висновком місцевого
господарського суду не погоджується.

Як вбачається із матеріалів справи,
заява про порушення справи про
банкрутство ТОВ «Тиск» подавалася
через засоби поштового зв'язку. Так,
апелянтом надано до суду копію
конверта з поштовою квитанцією
№941, які підтверджують, що заява
про порушення справи про банкрутство
ТОВ «Тиск» подана поштою 27.12.2013 року.
Отже, належною датою звернення до суду
із заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство є дата подання
таких документі до організації зв'язку,
тобто поштового відділення, а не дата
надходження таких документів до суду,
чи дата реєстрації відділом
документального забезпечення суду
такої заяви.

При цьому, перевірка відстеження
пересилання поштових відправлень
також підтверджує, що відправлення за
номером 941 було здійснено 27.12.2013
року, а 30.12.2013 вручено адресату.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Враховуючи те, що голова
ліквідаціййної комісії ТОВ «Тиск»
звернувся із заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
27.12.2013 року, судовий збір слід
розраховувати, виходячи із розміру від
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня 2013 року, тобто, року в
якому відповідна заява подана до суду.

Частиною 2 названої статті визначено
ставки судового збору, зокрема, за
подання заяви про порушення справи про
банкрутство - ставкою судового збору є 5
розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01.01.2013 року розмір
мінімальної заробітної плати
становить 1147,00 грн.

Отже, боржником правильно сплачено
судовий збір у розмірі встановленому
законом - 5735,00 грн. (1147,00 * 5 = 5735,00 грн.) на
день подачі заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
(27.12.2013 року), що підтверджується
квитанцією №2918.74.2 від 20.12.2013 року, а
висновки суду першої інстанції про
сплату судового збору у розмірі
меншому ніж встановлено законом - є
необгрунтованими.

Крім того, господарський суд Сумської
області вказував як підстави для
повернення заяви ТОВ «Тиск» про
порушення провадження у справі про
банкрутство, що заявником не було
надано доказів публікації в
спеціалізованому друкованому органі
ЗМІ відомостей про припинення ТОВ
«Тиск»; зазначав про не затвердження
проміжного ліквідаційного балансу
власником, що є обов'язковою
передумовою для звернення до суду із
заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство, а також на
порушення заявником вимог ч. 4 ст. 11
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», яка
передбачає, що боржник може звернутися
до суду із заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
тільки за наявності в нього майна
достатнього для покриття судових
витрат.

Проте, колегія суддів зазначає, що такі
висновки суду першої інстанції є
безпідставними і спростовуються
матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 Цивільного
кодексу України після внесення запису
про прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
повідомлення про внесення запису до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців щодо
прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.

В матеріалах справи містяться докази
здійсненої в порядку ст. 105 Цивільного
кодексу України публікації оголошення,
а саме копія оголошення в Бюлетені
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних-осіб підприємців №262 (27) від
10.10.2013 року.

Щодо не затвердження проміжного
ліквідаційного балансу власником, що є
обов'язковою передумовою для звернення
до суду із заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство,
то матеріалами справи такі висновки
суду першої інстанції також
спростовуються.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного
кодексу України ліквідаційна комісія
(ліквідатор) після закінчення строку
для пред'явлення вимог кредиторами
складає проміжний ліквідаційний
баланс, що включає відомості про склад
майна юридичної особи, що ліквідується,
перелік пред'явлених кредиторами вимог
та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс
затверджується учасниками юридичної
особи, судом або органом, що прийняв
рішення про ліквідацію юридичної
особи.

Так, в матеріалах справи наявний
протокол загальних зборів учасників
ТОВ «Тиск» №4/13 від 30.12.2013 року, з якого
вбачається, що питанням першим порядку
денного було затвердження проміжного
ліквідаційного балансу товариства.

Згідно прийнятого рішення на
зазначених загальних зборах, то
проміжний ліквідаційний баланс,
відповідно до якого вартість активів
ТОВ «Тиск» становить 19,38 грн.,
зобов'язань - 182291,95 грн. - затверджено, а
його копію було надано у якості додатку
до заяви про порушення провадження у
справі про банкрутство.

Щодо дотримання вимог ч. 4 ст. 11 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», яка
передбачає, що боржник подає заяву до
господарського суду за наявності
майна, достатнього для покриття
судових витрат, якщо інше не
передбачено цим Законом, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України
про банкрутство, якщо вартості майна
боржника - юридичної особи, щодо якого
прийнято рішення про ліквідацію,
недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, така юридична особа
ліквідується в порядку, передбаченому
цим Законом. У разі виявлення
зазначених обставин ліквідатор
(ліквідаційна комісія) зобов'язаний
звернутися до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

Частиною другою статті 95 Закону
передбачено, що за результатами
розгляду заяви про порушення справи
про банкрутство юридичної особи, майна
якої недостатньо для задоволення вимог
кредиторів, господарський суд визнає
боржника, який ліквідується, банкрутом,
відкриває ліквідаційну процедуру,
призначає ліквідатора в порядку,
встановленому цим Законом для
призначення розпорядника майна.
Обов'язки ліквідатора можуть бути
покладені на голову ліквідаційної
комісії (ліквідатора) незалежно від
наявності у нього статусу арбітражного
керуючого. Вирішення питання щодо
визнання боржника банкрутом
здійснюється в судовому засіданні, що
проводиться не пізніше чотирнадцяти
днів після порушення провадження у
справі в загальному порядку,
визначеному цим Законом.

У разі надходження до суду заяви про
порушення провадження у справі про
банкрутство з підстав, передбачених ст.
95 Закону про банкрутство, виходячи із
загальних положень слід прийняти заяву
до розгляду (стаття 12 Закону про
банкрутство) про що виноситься ухвала.

Судове засідання проводиться не
пізніше чотирнадцятого дня з дня
винесення ували про прийняття заяви
про порушення справи про банкрутство
(ч. 2 ст. 12, ч. 2 ст. 95 Закону про
банкрутство).

В підготовчому засіданні вирішується
питання про можливість порушення
провадження у справі, наявність
підстав для визнання боржника
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури.

Слід звернути увагу, що чинне
законодавство не встановлює
можливості порушення провадження у
справі і відкриття ліквідаційної
процедури шляхом винесення одного
процесуального документа. Оскільки про
порушення провадження у справі про
банкрутство виноситься ухвала, а з
питання визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
приймається постанова.

Колегія суддів вважає, що станом на
момент прийняття заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство,
суду необхідно досліджувати заяву та
додані до неї документи на предмет їх
процесуальної відповідності для
прийняття заяви до розгляду, а не
досліджувати обставини справи та
встановлювати наявність або
відсутність фактів саме для порушення
провадження у справі, що є іншою
стадією у судовій справі про
банкрутство.

Боржник не позбавлений права станом на
момент проведення підготовчого
засідання надати документи в
підтвердження обґрунтованості своєї
заяви про порушення провадження у
справі про банкрутство, зокрема ті, які
вимагає ч. 4 ст. 11 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що боржником було надано до заяви
про порушення провадження у справі про
банкрутство копію договору від 20.12.2013
року, укладеного між власником
боржника та головою ліквідаційної
комісії, згідно якого всі витрати
пов'язані з ліквідацією боржника у
судовому порядку - несе власник ТОВ
«Тиск», враховуючи те, що майна у
боржника, достатнього для покриття
судових витрат - немає. На вказану
обставину суд першої інстанції уваги
не звернув та не надав їй правової
оцінки.

На підставі викладеного, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що місцевий господарський суд не
забезпечив повного і всебічного
дослідження усіх фактичних обставин
справи та передчасно повернув заяву
без розгляду.

Частиною 4 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у випадках скасування
апеляційною інстанцією ухвали про
повернення заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
справа передається на розгляд
місцевого господарського суду.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що при прийнятті
ухвали господарського суду Сумської
області від 11.01.2014 року по справі №920/13/14
судом було неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи, тому ухвала
господарського суду Сумської області
від 11.01.2014 року підлягає скасуванню,
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тиск» -
задоволенню, а справа направленню на
розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст. 99, ст. 101, п.2 ч.1 ст. 103, п.1 п.3
ч.1 ст. 104, ст. 105, ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тиск»
задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 11.01.2014 року у справі №920/13/14
скасувати.

Справу №920/13/14 передати на розгляд до
господарського суду Сумської області.

Повний текст постанови складено 18
лютого 2014 року.

Головуючий суддя
Хачатрян В.С.

Суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Бородіна Л.І.