ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року Справа № 904/5957/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Бакуліної С.В.
(доповідач),суддів :Глос О.І.,
Полянського А.Г.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали касаційної скаргиВідкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"на
постановувід 27.11.2013 року
Дніпропетровського апеляційного
господарського судуу справі№
904/5957/13господарського суду
Дніпропетровської областіза
позовомДержавного підприємства
"Донецька залізниця"доВідкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний
комбінат"простягнення штрафу у розмірі
90 600,00 грн. за неправильно зазначену у
накладній масу вантажу

в судовому засіданні взяли участь
представники :від позивача: Старченко
В.В. (довіреність № Н-01/1946 від
17.07.2013р.)від відповідача:Чобанюк Т.М.
(довіреність № 52-16/77 від 23.01.2014р.)В С Т А Н
О В И В:

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області (суддя
Мельниченко І.Ф.) від 29.08.2013 року,
залишеним без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду (головуючий суддя -
Прудніков В.В., судді - Орєшкіна Е.В.,
Широбокова Л.П.) від 27.11.2013 року, у справі
№ 904/5957/13 стягнуто з Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
користь Державного підприємства
"Донецька залізниця" 90 600, 00 грн. штрафу
за неправильно зазначену у накладній
масу вантажу та судовий збір в сумі 1
812,00 грн.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати ухвалені по справі судові
акти та прийняти нове рішення, яким в
позові відмовити повністю, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.233 ГК
України, п.2 Правил складання актів, п.27
Правил видачі вантажів, ст.52 Статуту
залізниць України, ст.43 ГПК України.

Відзиву на касаційну скаргу позивач не
надіслав.

Заслухавши пояснення по касаційній
скарзі представника відповідача, який
підтримав викладені в ній доводи,
заперечення на касаційну скаргу
представника позивача, перевіривши
повноту встановлення обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки в
постанові апеляційного господарського
суду, колегія суддів Вищого
господарського суду України приходить
до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Державне підприємство "Донецька
залізниця" звернулось до
Господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" про
стягнення штрафу у сумі 90 600 грн. за
неправильно зазначену у накладній
№468984928, за якою було відправлено групу
вагонів у кількості 60-х вагонів з
вантажем - агломерат залізорудний, масу
вантажу.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
правомірно виходили із такого.

За накладною № 46984928 у лютому 2013 року
відповідач відвантажив зі ст. Кривий
Ріг Придніпровської залізниці на ст.
Єнакієве ДП "Донецька залізниця" групу
вагонів у кількості 60 вагонів з
вантажем - агломерат залізорудний.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць
України - залізнична накладна є
обов'язковою двосторонньою письмовою
формою угоди на перевезення вантажу,
яка укладається між
вантажовідправником та залізницею на
користь третьої особи - одержувача.

Відповідно до п.2.1 Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000 року № 644,
вантажовідправник (у даному випадку
відповідач) при заповненні перевізних
документів повинен був зазначити точну
масу вантажу.

Відповідно до ст.52 Статуту залізниць
України, п.12 розділу 8 Правил перевезень
вантажів, на станції призначення на
вимогу одержувача вантаж у вагонах №№
58834920, 58832247, 58806167, 59134452, 59133819, 58804923 був
переважений на справних повірених
вагонних 150т тензометричних вагах ВАТ
"Єнакіївський металургійний завод",
приписаних до залізниці. В результаті
переважування вантажу у вказаних
вагонах було виявлено розбіжності між
даними, вказаними в накладній, з
фактичною масою вантажу. Результати
переважування зафіксовані в Книзі
переважування вантажів 13.02.2013 року, на
станцію відправлення направлені
телеграми №№ 35, 38 від 13.02.2013 року та від
14.02.2013 року.

За результатами комісійного
зважування працівниками станції
Єнакієве був складений комерційний акт
№ 732267/25 від 14.03.2013 року, яким, за оцінкою
судів, були підтверджені розбіжності
фактичної маси вантажу з масою, яка
вказана в накладній. Загальна
недостача вантажу в зазначених вагонах
склала 8560 кг.

Так, відповідно до вказаного акта, при
переважуванні вагонів на вимогу
вантажоотримувача, згідно ст.52 Статуту
залізниць України, які прибули по
відправленню, вказаному на лицьовій
стороні цього акта, виявилось: вантаж
агломерат залізорудний навантажений
валом; у вагоні № 58804923 вага брутто 91160
кг, тара - 23000 кг, вага нетто - 68160 кг,
тобто згідно залізничної накладної
менше на 1840 кг; в вагоні № 59133819 вага
брутто 87060 кг, тара - 23560 кг, вага нетто
63500 кг, тобто згідно залізничної
накладної менше на 1500 кг; в вагоні №
59134452 вага брутто 91320 кг тара - 22849 кг,
вага нетто 68480 кг, тобто згідно
залізничної накладної менше на 1520 кг; в
вагоні № 58806167 вага брутто 97780 кг, тара -
24040 кг вага нетто 63740, тобто згідно
залізничної накладної вага менше на 1260
кг; в вагоні № 58832247 вага брутто 92020 кг,
тара 23200 кг, вага нетто 68820 кг, тобто
згідно залізничної накладної вага
менше на 1180 кг; в вагоні № 58834920 вага
брутто 87960 кг, тара - 24220 кг, вага нетто
63740 кг, тобто згідно залізничної
накладної вага менше на 1250 кг;
навантаження вантажу у вагонах
холмоподібне, нерозрівнене на рівні
бортів та нижче бортів на 70 мм;
маркування відсутнє; слідів втрати та
розкрадання вантажу немає; течі
вантажу із вагонів немає; вагони
технічно справні; бракуюча вага
вантажу в вагонах могла вміститись;
переваження ваги брутто здійснено
13.02.2013 року в 14:00 год. в присутності
комерційних агентів Богданевича та
Вінцена, вантажника ПАТ "ЕМЗ"
Кричикової; переваження тари вагонів
та встановлення ваги нетто проведено
14.02.2013 року об 12:45 год. комерційним
агентом Тарасовою в присутності
комерційного агента Ярецької та
вантажника ПАТ "ЕМЗ" Максак;
переваження ваги брутто здійснено на
повірених вагонних 150 тн
тензометричних вагах ПАТ "ЕМЗ".

Відповідно до ч.1 ст.24 Статуту залізниць
України вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній.

Відповідно до ст. 122 Статуту Залізниць,
за неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно із статтею 118 цього
Статуту. При цьому відправник несе
перед залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць
України за пред'явлення вантажу, який
заборонено до перевезень або який
потребує під час перевезення особливих
заходів безпеки, та з неправильним
зазначенням його найменування або
властивостей з відправника, крім
заподіяних залізниці збитків і витрат,
стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення.

Розмір штрафних санкцій за неправильно
зазначені відомості у накладній № 46984928
складає 90 600, 00 грн.

За викладених вище обставин суди
обґрунтовано прийшли до висновку про
правомірність застосування штрафних
санкцій.

Відповідачем заявлено клопотання про
зменшення розміру підлягаючих
стягненню штрафних санкцій на 50%.

В обґрунтування заявленого клопотання
відповідач посилався на норми ст.83 ГПК
України, ст.233 ГК України, зазначаючи, що
позивачу, у зв'язку з неправильним
зазначенням відомостей у накладній, не
завдано збитків.

Судами правомірно відмовлено у
задоволенні клопотання про зменшення
штрафу.

Відповідно до п.1 ст.233 Господарського
кодексу України суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступень виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Згідно із ч.3 ст.551 Цивільного Кодексу
України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому
відсутність чи невеликий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Стаття 83 Господарського
процесуального Кодексу України надає
господарському суду право, приймаючи
рішення, зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз наведених норм
свідчить про те, що зменшення розміру
штрафу це право суду, а не його
обов'язок, при якому повинні
враховуватись певні обставини, які в
своїй сукупності утворюють
винятковість.

Нарахований позивачем на підставі
ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України
штраф підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитків.

Відповідно до статті 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Під час розгляду апеляційної скарги
апеляційним судом було встановлено
відсутність у відповідача доказів на
підтвердження винятковості випадку
для зменшення розміру штрафу. За таких
обставин судами клопотання про
зменшення суми штрафних санкцій
відхилено правомірно.

Факт складання комерційного акта в
строки, визначені п.4 Правил складання
актів, за оцінкою судів
підтверджується наданими позивачем
доказами.

Із комерційного акта, заяви на
перевірку ваги, виписки із книги
переваження вантажу вбачається, що
нестача мала місце у тому числі в
вагоні № 59133819. Щодо застосування
норми природної втрати та граничного
розходження у визначенні маси нетто, то
позивачем застосовано норму 0,5%.
Відповідачем не доведено необхідність
застосування до спірного вантажу норми
2 %.

Перевіривши у відповідності до частини
2 статті 1115 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у постанові
апеляційного та рішенні місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновків про те, що
господарські суди в порядку статей 43, 99,
101 Господарського процесуального
кодексу України розглядаючи справу,
розглянули всебічно, повно та
об'єктивно в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності,
дослідили подані сторонами в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень докази, вірно застосували
норми матеріального та процесуального
права, відтак їх висновки про
задоволення позовних вимог є
обґрунтованими та відповідають
чинному законодавству.

Твердження заявника про порушення і
неправильне застосування
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
не знайшли свого підтвердження та
суперечать матеріалам справи, в зв'язку
з чим підстав для скасування прийнятих
у справі рішень колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119,
ст.11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
27.11.2013 року у справі № 904/5957/13 залишити
без змін.

Головуючий-суддя
С.Бакуліна

Судді
О.Глос

А.Полянський