ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

17 лютого 2014 року
Справа № 913/43/14

Провадження №17/913/43/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«РосУкрЕнерго», м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «СХІД-НАФТАТРЕЙД», м.
Ровеньки Луганської області

про стягнення 348 457 грн. 40 коп.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Федоров А.П., довіреність
№ 27-12-2013 від 27.12.2013;

від відповідача - представник не
прибув.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги
про стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 377260,30 грн. та 3%
річних в сумі 21206,99 грн. за договором від
27.12.2013 № 27/12/13-2 про відступлення права
вимоги за договором поставки від 05.04.2012
№ 34Б142.

Представник позивача 03.02.2014 надав суду
заяву про зменшення розміру позовних
вимог, в якій зазначив, що 14.01.2014
відповідач здійснив оплату боргу у
розмірі 50000,00 грн., тому просить суд
стягнути з відповідача борг у сумі
327260,30 грн. та 3% річних в сумі 21197,10 грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
зменшення розміру позовних вимог є
правом позивача. Тому, та з урахуванням
дотримання всіх вимог, зменшення
розміру позовних вимог за вказаною
заявою позивача прийнято судом до
розгляду.

Відповідач витребувані судом
документи не надав, явку повноважних та
компетентних представників у судові
засідання 23.01.2014, 03.02.2014 та 17.02.2014 не
забезпечив, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце їх
проведення, про що свідчить
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документу на звороті
примірника всіх ухвал суду, який
містить вихідний реєстраційний номер,
загальну кількість відправлених
примірників ухвали, дату відправки,
підпис працівника суду, яким вона
здійснена.

Статтею 18 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» передбачено, якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо такі відомості, є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні. Третя особа не
може посилатися на них у спорі у разі,
якщо вона знала або могла знати про те,
що такі відомості є недостовірними.
Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, не були до нього внесені,
вони не можуть бути використані в спорі
з третьою особою, крім випадків, коли
третя особа знала або могла знати ці
відомості.

До повноважень суду не віднесено
встановлення фактичного
місцезнаходження учасників судового
процесу на час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому відповідні
процесуальні документи надсилались
згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи, а також згідно
відомостей, що містяться у довідці з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
станом на час розгляду справи.

Про поважні причини неявки в судове
засідання представника відповідача
суд не повідомлений. Клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило.

З огляду на вищевказане, відповідно до
ст. 75 ГПК України справа розглядається
за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані
сторонами докази на підтвердження
своїх доводів, заслухавши у судовому
засіданні пояснення представника
позивача, суд

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «РосУкрЕнерго», як
постачальником, та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«СХІД-НАФТАТРЕЙД» (відповідач у
справі), як покупцем, 05.04.2012 був
укладений договір поставки № 34Б142 (далі
- Договір поставки).

Відповідно до Договору поставки (п. 1.1),
постачальник зобов'язаний передати
покупцю нафтопродукти, найменування,
кількість та ціна яких вказуються у
накладних документах на товар, а
покупець зобов'язаний оплатити повну
вартість (в розмірі 100%) товару,
відображену в рахунках-фактурах та
накладних документах на товар
(видаткових накладних та/або актах
приймання-передавання), протягом 1
банківського дня з дати здійснення
поставки товару (п. 3.2) .

Також, між Товариством з обмеженою
відповідальністю «РосУкрЕнерго», як
первісним кредитором, та Товариством з
обмеженою відповідальністю « Торговий
дім «РосУкрЕнерго» (позивач у справі),
як новим кредитором, 27.12.2013 був
укладений договір про відступлення
права вимоги №27/12/13-2 (далі - Договір
цесії).

Згідно із пунктом 1.1
Договору цесії, первісний кредитор
передав, а новий кредитор прийняв на
себе право вимоги, що належало
первісному кредиторові на підставі
договору поставки від 05.04.2012 № 34Б142,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «РосУкрЕнерго» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «СХІД-НАФТАТРЕЙД», і
став новим кредитором.

Відповідно до п. 1.2 Договору
цесії новий кредитор одержав право
вимагати від боржника належного
виконання всіх зобов'язань за основним
договором.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що на виконання умов
договору поставки первісним
кредитором (постачальником) здійснено
поставку дизельного палива на суму
1377260,30 грн., що підтверджується актом
приймання-передавання від 26.11.2012 № 2621
(а.с.15).

Відповідачем було оплачено поставлені
нафтопродукти 04.04.2013 на суму 900000,00 грн.,
10.04.2013 на суму 100000,00 грн., 14.01.2014 на суму
50000,00 грн., Однак, відповідач умови
Договору у встановлені строки не
виконав, оплату здійснив частково,
внаслідок чого за ним утворилась
заборгованість у сумі 327260,30 грн., яку
позивач просить стягнути у судовому
порядку.

Також позивачем заявлено до стягнення
3% річних у сумі 21197,10 грн., нараховані на
зобов'язання з оплати поставлених
нафтопродуктів.

Відповідач не скористався наданим йому
правом на судовий захист, обставин, на
які посилається позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог не
спростував.

Встановивши фактичні обставини справи,
оцінивши доводи позивача та надані ним
докази, суд дійшов висновку про
наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом, в силу якого
один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання не допускається,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов, що
передбачені договором, вимогами
Цивільного кодексу України, тощо.

Як встановлено статтею 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного між сторонами Договору
позивач здійснив поставку відповідачу
дизельного палива на загальну суму
1377260,30 грн., що підтверджується актом
приймання-передавання №2621 від 26.11.2012
(а.с.15).

Відповідачем було оплачено поставлені
нафтопродукти 04.04.2013, 10.04.2013, 14.01.2014 на
загальну суму 1050000,00 грн., на суму 100000,00
грн., що підтверджується виписками з
банківського рахунку (а.с.25-35,77).

Таким чином, факт наявності боргу в
сумі 327260,30 грн. підтверджується
матеріалами справи та не
спростовується відповідачем.

Позивач також просить стягнути 3%
річних у сумі 21197,10 грн. що нараховані за
період з 30.11.2012 по 15.11.2013, згідно
наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до пункту 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення 3%
річних у сумі 21197,10 грн. відповідають
чинному законодавству та є
обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги про стягнення боргу в сумі 327260,30
грн. та 3% річних в сумі 21197,10 грн. є
обґрунтованими, такими, що
підтверджуються належними доказами та
підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на
відповідача в повному обсязі на
підставі статті 49 ГПК України.

Судовий збір при зменшенні позовних
вимог повертається позивачу в частині
зменшення відповідно до статті 7 Закону
України „Про судовий збір" в сумі 1000,20
грн.

Також при сплаті судового збору
позивачем було надмірно сплачено 0,65
грн., які підлягають поверненню.

Питання про повернення судового збору
в сумі 1000,85 грн. буде вирішено в ухвалі
суду від 24.02.2014.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«СХІД-НАФТАТРЕЙД», м. Ровеньки,
Луганської області, вул. Вигінна, буд. 10,
ідентифікаційний код 36338139, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«РосУкрЕнерго», м. Київ, вул. Щорса, 29,
ідентифікаційний код 37815420, борг у сумі
327260,30 грн., 3% річних в сумі 21197,10 грн. та
витрати по сплаті судового збору у сумі
6969,15 грн., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено вступну
і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 24.02.2014.

Суддя
О.С. Фонова