донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

11.02.2014
справа №905/750/13-г

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Марченко О.А.суддівПопкова
Д.О., Татенко В.М. за участю
представників сторін:
від позивача:
Штура Д.П. - довіреність № 0109/29
від 27.12.2013 р. від відповідача: від
третьої особи: не з'явився; Гуляєва К.В.
- довіреність № 25/0109 від 25.11.2013 р.;
Кулініч О.О. - довіреність № 19/0109/1 від
30.10.2013 р.;розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційні скарги
1.Відкритого акціонерного товариства
«Макіївський металургійний комбінат»,
м. Макіївка Донецької області;
2.Приватного акціонерного товариства
«Макіївський металургійний завод», м.
Макіївка Донецької області на рішення
господарського судуДонецької
областівід05.08.2013р.(повний текст
підписано 12.08.2013р.)по справі№905/750/13-г
(головуючий суддя Колесник Р.М., судді
Говорун О.В., Чернова О.В.)за
позовомВідкритого акціонерного
товариства "Макіївський металургійний
комбінат", м. Макіївка до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Паливно-енергетична компанія
"Газ-Енерго", м. Донецьк
провизнання договору оренди від
06.09.2011р. недійснимта за позовною заявою
третьої особи, що заявляє самостійні
вимоги на предмет спору: Приватного
акціонерного товариства "Макіївський
металургійний завод", м. Макіївка до
відповідача 1: до відповідача
2:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Паливно-енергетична
компанія "Газ-Енерго", м. Донецьк
Відкритого акціонерного товариства
"Макіївський металургійний комбінат",
м. Макіївка провизнання договору
оренди від 06.09.2011р. недійсним

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 05.08.2013р. у справі
№905/750/13-г Відкритому акціонерному
товариству "Макіївський металургійний
комбінат" та Приватному акціонерному
товариству "Макіївський металургійний
завод" відмовлено у позовах до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Паливно-енергетична
компанія "Газ-Енерго" про визнання
договору оренди від 06.09.2011р. недійсним

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Відкрите акціонерне товариство
"Макіївський металургійний комбінат"
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій останнє просить скасувати судове
рішення у зв'язку з тим, що судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи; висновки,
викладенні у рішенні суду, не
відповідають матеріалам справи; судом
порушені та неправильно застосовані
норми матеріального і процесуального
права. Зокрема, скаржник зазначає, що
висновок суду щодо неможливості
ідентифікації майна
(шламонакопичувача), який був у
власності Відкритого акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
комбінат» та в подальшому внаслідок
низки правочинів увійшов в якості
внеску до статутного фонду Приватного
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний завод», суперечить
наявним у матеріалах справи
документам.

Також, не погоджуючись з вказаним
рішенням місцевого господарського
суду третя особа із самостійними
вимогами на предмет спору - Приватне
акціонерне товариство "Макіївський
металургійний завод", м. Макіївка
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій просить його скасувати і прийняти
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції апелянт 2 зазначає
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи. Вважає, що судом не
надано належної правової оцінки листу
управління Держземагенства в м.
Макіївці Донецької області від 01.08.2013р.
№01-1765 щодо ідентичності земельної
ділянки, яка знаходиться в постійному
користуванні Відкритого акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
завод» (на якій розташований
шламонакопичувач за спірним договором)
і земельної ділянки, яка відводиться
для функціонування шламонакопичувача
Приватного акціонерного товариства
«Макіївський металургійний завод».
Зазначає, що судом першої інстанції не
надана правова оцінка факту порушення
права власності Приватного
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний завод» внаслідок
укладання спірного договору.

Позивач підтримав доводи апеляційної
скарги, просить рішення суду скасувати
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Третя особа підтримала доводи
апеляційної скарги, просить рішення
суду скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач наданим йому правом не
скористався, у судове засідання не
з'явився, поважних причин нез'явлення
суду не повідомлено. Про час та місце
судового засідання був сповіщений
належним чином. У попередніх судових
засіданнях проти апеляційних скарг
заперечував, про що також зазначив у
запереченнях на апеляційні скарги.

Зважаючи на достатність наданих
сторонами доказів, та керуючись
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України -
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі XII
Господарського процесуального кодексу
України. Апеляційний господарський
суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і переглядає законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду,
переглянувши в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції, на
підставі встановлених фактичних
обставин справи №905/750/13-г; розглянувши
доводи апеляційних скарг, заперечень
та пояснень на них; заслухавши
пояснення представників сторін;
перевіривши застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про наявність правових
підстав для задоволення апеляційних
скарг Відкритого акціонерного
товариства "Макіївський металургійний
комбінат" та Приватного акціонерного
товариства "Макіївський металургійний
завод" і скасування рішення
господарського суду Донецької області
від 05.08.2013р. у справі №905/750/13-г з огляду
на наступне.

Так, 06.09.2011 року між позивачем та
відповідачем укладено договір оренди,
відповідно до умов якого позивач
передав орендарю у строкове платне
користування шламонакопичувач № 1,
розміщений на земельній ділянці
несільськогосподарського призначення
(землі промисловості) кадастровий
номер :00:26:002 для проведення робіт
з приймання та вивозу з території
шламонакопичувача № 1 брухту.

Згідно з п.п. 2-5 договору в оренду
передається шламонакопичувач №1, який
розміщений на земельній ділянці
несільськогосподарського призначення
(землі промисловості) кадастровий
номер :00:26:002. Місце розташування
земельної ділянки та
шламонакопичувача №1 є Донецька
область, м. Макіївка, Кіровський район.
Земельна ділянка виділена орендодавцю
з земель промисловості для розміщення
об'єкту складування та оброблення
рідких промислових відходів шламів
(шламонакопичувача №1 та шламопроводи)
у Кіровському районі м. Макіївки на
підставі рішення Макіївської міської
ради №9322 від 20.09.2001р., державний акт на
право постійного користування
№І-ДН005403 від 03.10.2001р. Договір укладено
терміном на 25 років, тобто до 2036року.

Позивач звернувся до суду із
розглядуваним позовом оскільки вважає,
що з 2000 року він втратив повноваження
власника шламонакопичувача та
повноважень на розпорядження ним
станом на час укладення спірного
договору оренди від 06.09.2011 року не мав.
Посилається на те, що передав
шламонакопичувач у складі іншого майна
у якості внеску до статутного фонду ТОВ
"Металург" та внаслідок наступних дій з
приймання-передачі майна, до складу
якого входив і спірний
шламонакопичувач, власником його
остаточно стало ПАТ "Макіївський
металургійний завод", а тому просив
визнати договір недійсним.

Приватне акціонерне товариство
"Макіївський металургійний завод"
звернулося до суду із позовом у якості
третьої особи, що заявляє самостійні
вимоги на предмет позову, та просить
визнати недійсним договір оренди
шламонакопичувача № 1, укладений 06.09.2011
року між Відкритим акціонерним
товариством "Макіївський
металургійний комбінат" та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Паливно-Енергетична компанія
"Газ-Енерго".

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
внаслідок низки передавань комплексу
майна, до складу якого входив і
шламонакопичувач, що є предметом
спірного договору оренди, останній, у
якості внеску до статутного капіталу
28.09.2004 року передано у власність ПАТ
"ММЗ", а отже, наступне (з цього моменту)
відчуження чи передання іншим особам у
користування шламонакопичувача могло
здійснюватися виключно ним, тому
укладений 06.09.2011 року договір оренди
має бути визнано недійсним.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд не погоджується з
висновками місцевого суду щодо відмови
у позові з огляду на наступне:

Відповідно до ст.43 ГПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Судовими доказами слід вважати
документи, які можуть підтвердити або
спростувати обставини, що мають
значення для правильного розгляду
справи.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України,
ст.ст.33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

На підставі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Визнання договору недійсним є одним із
способів захисту, який застосовується
судом у випадках та порядку,
визначеному цивільним законодавством.

За приписом ч.1 ст.215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу, а
саме:

- зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам;

- особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У такому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. При цьому, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його недійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику про
визнання угод недійсними» зазначено,
що угода може бути визнана недійсною
лише з підстав і за наслідками,
передбаченими законом; в кожній справі
про визнання угоди недійсною суд
повинен встановити наявність тих
обставин, з якими закон пов'язує
визнання угоди недійсною і настання
певних юридичних наслідків.

Отже, вирішуючи спори про визнання угод
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання угод
недійсними і настання відповідних
наслідків, а саме: відповідність змісту
угод вимогам закону; додержання
встановленої форми угоди;
правоздатність сторін за угодою; у чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Відповідно до
положень вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.
Вимоги, що пред'являються до доказів,
визначені ст.34 ГПК України. Згідно із
приписами вказаної норми,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин, враховуючи
положення ст.ст. 203, 215 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 4-3, 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, при заявлені вимог про
визнання недійсним договору позивачем
повинно бути доведено факт порушення
норм закону під час його укладання.

Так, 06.07.2000 року Відкритим акціонерним
товариством "Макіївський
металургійний комбінат" на підставі
рішення загальних зборів акціонерів
Відкритого акціонерного товариства
"Макіївський металургійний комбінат" №
1 від 17.07.1998 року передано у якості
внеску до статутного фонду Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Металург" майно на загальну суму 489873019
гривень, про що складено акт
приймання-передачі б/н.

В матеріалах справи наявний перелік № 1
майна, що передається ВАТ "Макіївський
металургійний комбінат" до статутного
фонду ТОВ "Металург" станом на 01.08.2000
року, в якому міститься посилання на
передачу шламонакопичувача (п/п 87,
інвентарний номер 201210093) та
шламонакопичувача (п/п 95 інвентарний
номер 201210101).

Як встановлено місцевим господарським
судом, позивачем надано копію акту
приймання-передачі від 29.06.2004 року,
згідно з яким ТОВ "Металург" передало,
як внесок до статутного фонду
Закритого акціонерного товариства
"Макіївсталь" майно вартістю 203888757,00
гривень згідно з Додатком № 1.

З витягу з переліку основних засобів,
що передаються від ТОВ "Металург" до
статутного фонду ЗАТ "Макіївсталь"
(додаток № 1 до акта від 29.06.2004 року)
вбачається передання до статутного
фонду ЗАТ "Макіївсталь" двох
шламонакопичувачів, один з яких 1967 року
введення в експлуатацію, інвентарний
номер 200320046, другий - 1981 року введення в
експлуатацію, інвентарний номер 200320054.

Також, в матеріалах справи наявна копія
акта приймання-передачі від 27.09.2004 року,
з якого вбачається, що ЗАТ "Макіївсталь"
передало ЗАТ "Макіївський
металургійний завод" у власність, як
внесок до статутного фонду, майно,
вартістю 203480995,00 гривень згідно з
Додатком № 1 до цього акту.

З витягу з переліку основних засобів,
що передаються від ЗАТ "Макіївсталь" до
статутного фонду ЗАТ "Макіївський
металургійний завод" (додаток № 1 до
акту від 27.09.2004 року) вбачається
передання до статутного фонду ЗАТ
"Макіївський металургійний завод"
шламонакопичувачів, 1967 року введення в
експлуатацію, інвентарний номер 200320046,
та 1981 року введення в експлуатацію,
інвентарний номер 200320054.

Рішенням виконавчого комітету
Макіївської міської ради від 17.09.2008
року № 1138/13 про надання згоди на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ЗАТ "ММЗ"
надано згоду Закритому акціонерному
товариству "Макіївський металургійний
завод" на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, розташованої по вулиці
Металургійній, у Кіровському районі
міста, в оренду строком на 5 років для
подальшого функціонування об'єкту
складування та оброблення рідких
промислових відходів, шламів
(шламонакопичувач № 1 та шламопроводи),
який належить орендарю на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 03.08.2005 року,
зареєстрованого в КП "БТІ м. Макіївки"
за № 11604894 (витяг про реєстрацію прав
власності на нерухоме майно від 03.08.2005
року № 7954841).

В матеріалах справи наявна копія
свідоцтва про право власності від
03.08.2005 року, яким засвідчено
приналежність Закритому акціонерному
товариству "Макіївський металургійний
завод" виробничих будівель та споруд,
розташованих за адресою Донецька
область, м. Макіївка, вул. Металургійна.
Право власності на майно зареєстровано
в Реєстрі прав власності на нерухоме
майно, що підтверджується витягом про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно від 03.08.2005 року № 7954841.

Рішенням загальних зборів акціонерів
від 08.04.2011 року змінено найменування
Закритого акціонерного товариства
"Макіївський металургійний завод" на
Приватне акціонерне товариство
"Макіївський металургійний завод".
Державна реєстрація зазначених змін до
статуту відбулася 15.04.2011 року.

Таким чином, з моменту передачі ЗАТ
«Макіївсталь» третій особі - ПАТ
«Макіївський металургійний завод» за
актом прийому-передачі від 27.09.2004 року
об'єктів нерухомого майна, а саме:
шламонакопичувач № 1 інвентарний номер
200320046, що знаходиться за адресою м.
Макіївка, Кіровський район, низова
частина балки Кобильська та
шламонакопичувач № 2 , інвентарний
номер 200320054, що знаходиться за адресою
м. Макіївка, Кіровський район балка
річки Грузької, ПАТ «Макіївський
металургійний завод» набув право
власності на вказане нерухоме майно.

Дані обставини встановлені рішенням
господарського суду Донецької області
від 04.12.2013 року у справі № 905/8187/13 за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
завод» до Відкритого акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
комбінат» про визнання права
власності.

Вказане рішення залишене без змін
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 року.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з доводами апелянтів, що
на час укладення спірного договору
оренди позивач не був власником майна у
відношенні якого його було укладено, а
отже не мав достатнього обсягу
дієздатності на розпорядження таким
майном з огляду на наступне.

Статтею 316 Цивільного кодексу України
встановлено, що правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу
України передбачено, що власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Отже, стороною за договором оренди може
виступати особа, якій об'єкт оренди
належить на праві власності або на
підставі приналежності іншого
речового права, зміст якого передбачає
повноваження на розпорядження та
користування ввіреним майном.

В свою чергу, позивачем не представлено
ані суду першої інстанції, ані
апеляційному суду відповідних доказів
наявності повноважень щодо
розпорядження майном, переданим в
оренду за спірним договором.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд вважає, що суд першої
інстанції дійшов передчасного
висновку про відмову у задоволені
позовних вимог.

На підставі викладеного, судова
колегія апеляційної інстанції дійшла
висновку, що апеляційні скарги
Відкритого акціонерного товариства
«Макіївський металургійний комбінат»,
м. Макіївка Донецької області та
Приватного акціонерного товариства
«Макіївський металургійний завод», м.
Макіївка Донецької області
підлягають задоволенню, а рішення
господарського суду Донецької області
від 05.08.2013р. у справі №905/750/13-г підлягає
скасуванню з винесенням нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
розгляд позовної заяви покладаються
судом на позивача, за подання
апеляційної скарги позивача - на
відповідача; за розгляд позовної заяви
та апеляційної скарги третьої особи -
на позивача та відповідача в рівних
частинах.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Відкритого
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний комбінат», м. Макіївка
Донецької області та Приватного
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний завод», м. Макіївка
Донецької області на рішення
господарського суду Донецької області
від 05.08.2013р. у справі №905/750/13-г
задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької
області від 05.08.2013р. у справі №905/750/13-г -
скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов
Відкритого акціонерного товариства
«Макіївський металургійний комбінат»,
м. Макіївка Донецької області про
визнання недійсним договору оренди від
06.09.2011р. та позов Приватного
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний завод», м. Макіївка
Донецької області про визнання
недійсним договору оренди від 06.09.2011р.
задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди від
06.09.2011р., укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Паливно-енергетична компанія
«Газ-Енерго», м.Донецьк та Відкритим
акціонерним товариством «Макіївський
металургійний комбінат», м. Макіївка
Донецької області.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Паливно-енергетична
компанія «Газ-Енерго» (83028, м.Донецьк,
вул. Майська, буд. 66, ) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
завод» (86105, Донецька область, м.
Макіївка, вул. Металургійна, 47, ) витрати зі сплати судового
збору за подання позовної заяви
Приватного акціонерного товариства
«Макіївський металургійний завод» у
сумі 573,50грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
комбінат» (86101, Донецька область, м.
Макіївка, вул. Металургійна, буд. 47; ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний завод» (86105, Донецька
область, м. Макіївка, вул. Металургійна,
47, код ЄДРПОУ) витрати зі сплати
судового збору за подання позовної
заяви Приватного акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
завод» у сумі 573,50грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Паливно-енергетична
компанія «Газ-Енерго» (83028, м.Донецьк,
вул. Майська, буд. 66, ) на
користь Відкритого акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
комбінат» (86101, Донецька область, м.
Макіївка, вул. Металургійна, буд. 47; ) витрати зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги
Відкритого акціонерного товариства
«Макіївський металургійний комбінат»
у розмірі 573,50грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Паливно-енергетична
компанія «Газ-Енерго» (83028, м.Донецьк,
вул. Майська, буд. 66, , ІПН
11, п/р 0015 в ВАТ
«Європромбанк», МФО 377090) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Макіївський металургійний завод» (86105,
Донецька область, м. Макіївка, вул.
Металургійна, 47, )
витрати зі сплати судового збору за
подання апеляційної скарги Приватного
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний завод» у розмірі 286,75грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
комбінат» (86101, Донецька область, м.
Макіївка, вул. Металургійна, буд. 47; ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний завод» (86105, Донецька
область, м. Макіївка, вул. Металургійна,
47, ) витрати зі сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги Приватного акціонерного
товариства «Макіївський металургійний
завод» у розмірі 286,75грн.

Зобов'язати господарський суд
Донецької області видати наказ
відповідно до вимог ст.117
Господарського процесуального кодексу
України з урахуванням постанови
Донецького апеляційного
господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

У судовому засіданні 11.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Повний текст постанови підписаний
14.02.2014р.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: Д.О. Попков

В.М. Татенко

Надруковано: 7 прим.

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

2 - третім особам;

1 - до справи;

1 - ГСЛО;

1 - ДАГС.