ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я

25 лютого 2014 року
Справа № 913/158/14

Провадження №1/913/158/14

За позовом Луганського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Луганської області
в інтересах держави в особі:

1-го позивача - Краснодонської районної
державної адміністрації Луганської
області, м. Краснодон Луганської
області

2-го позивача - Державного підприємства
"Донецька залізниця", м.
Донецьк

до відповідача Приватного
підприємства "Луганськ-Промдобича", м.
Луганськ

про стягнення 57960 грн. 03 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Вороніна
О.С.

У засіданні брали участь:

від 1-го позивача - представник не
прибув;

від 2-го позивача - Чуракова Н.М., за
довіреністю від 28.01.2014 № Н-01/155;

від відповідача - представник не
прибув;

за участю прокурора Луганської
прокуратури із нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Грінченка
В.М.

Суть спору: про стягнення на користь
1-го позивача 57960 грн. 03 коп. шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття відповідачем земельної
ділянки.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, його представник у судове
засідання не прибув.

Учасників судового процесу було
належним чином повідомлено про час та
місце проведення судового засідання,
тому судом з урахуванням вимог ст. 43 ГПК
України створені всі необхідні умови
для вирішення спору на принципах
змагальності, рівності учасників
процесу перед законом.

Неприбуття вдруге у судове засідання
відповідача, який був належним чином
повідомлений про час і місце
проведення судового засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті
згідно положень ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані сторонами документи,
вислухавши представника 2-го позивача
та прокурора, суд дійшов до наступного.

Так, ст. 121 Конституції України
передбачено, що на органи прокуратури
України покладається представництво
інтересів громадян або держави в судах
у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України
"Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатись до
суду в передбачених законом випадках.

Статтею 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що підставою
представництва прокурором в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави. Представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

За змістом ст. 2 ГПК України (у
редакції Закону від 18.09.2012), яка регулює
порушення справ у господарському суді,
такі справи порушуються за позовними
заявами прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави.

Підставою звернення прокурора з
даною позовною заявою до суду в
інтересах держави є порушення
відповідачем законодавства про
охорону земель через складування
твердого палива на землях транспорту
та невикористання останніх за
призначенням.

Щодо фактичних обставин справи,
то зі змісту позову та доданих до нього
матеріалів вбачається, що в
обґрунтування вимог про стягнення
шкоди прокурор та позивачі посилаються
на те, що проведеною у липні 2013 року
Держсільгоспінспекцією в Луганській
області перевіркою дотримання вимог
земельного законодавства встановлено
самовільне зайняття відповідачем
земель залізничного транспорту, які
належать 2-му позивачу на підставі
Державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ № 167290, виданим 25.03.2005.

За результатами цієї перевірки
позивачем складено відповідний акт
дотримання вимог природоохоронного
законодавства (арк. справи 27-38), на
підставі якого у відповідності до
Методики визначення розмірів шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
грунтового покриву (родючого шару
грунту) без спеціального дозволу", затв.
постановою КМ України від 25.07.07 № 963
(далі - Методика № 963) до стягнення
заявлено 57960 грн. 03 коп. шкоди (арк.
справи 10).

Встановивши фактичні обставини справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог прокурора та
задоволення позову на користь 1-го
позивача, виходячи з наступних підстав.

Так, у відповідності до ст. 3 Закону
України "Про державний контроль за
використанням та охороною земель"
державний контроль за використанням та
охороною земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом, зокрема,
проведення перевірок.

За змістом п.1 Указу Президента України
№ 459/2011 від 13.04.2011 центральним органом
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі є Державна інспекція
сільського господарства України
(Держсільгоспінспекція України).

Згідно із п.1.1 Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, що
затверджений наказом № 132 від 25.02.2013
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, державний
нагляд (контроль) з питань перевірки
стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства здійснюється Державною
інспекцією сільського господарства
України та її територіальними
органами.

Матеріалами справи підтверджено, що у
липні та вересні 2013 року
Держсільгоспінспекцією в Луганській
області було проведено позапланову
перевірку та складено відповідні акти
від 31.07.2013 та від 24.09.2013 дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства, на підставі
яких встановлено факт самовільного
зайняття відповідачем земельних
ділянок площею 1,2444 га в смузі
відведення ДП "Донецька залізниця" (2-го
позивача) на станції Ярмонкіно на
території Сімейкинської селищної ради
Луганської області для складування
твердого палива, що є порушенням вимог
ст. ст.125, 126, 211, 212 Земельного кодексу
України.

Також до матеріалів справи додано
припис № 001103, виданий директору ПП
"Луганськ-Промдобича" про усунення
допущених порушень у діяльності
підприємства, протокол № 000665 про
адміністративне правопорушення, акт
обстеження земельної ділянки № 0001 від
31.07.2013, які у сукупності свідчать про
порушення відповідачем
природоохоронного законодавства.

Згідно із розділом ІІІ акту повторної
перевірки від 24.09.2013 встановлено, що
припис держінспектора не виконано,
порушення усунено частково, на
земельній ділянці знаходиться
складоване вугілля насипом: 1 розміром -
шириною 10 м, довжиною 3 м, висотою
близько 2,5-3 м; 2 розміром - шириною 5 м,
довжиною 10 м, висотою близько 3м.
Земельна ділянка не приведена у стан,
придатний до використання, у наявності
сліди штибу та вугільної продукції на
всій земельній ділянці.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
охорону земель" об'єктом особливої
охорони держави є всі землі в межах
території України.

У відповідності до ст. 56 Закону України
"Про охорону земель" юридичні і фізичні
особи, винні в порушенні законодавства
України про охорону земель, несуть
відповідальність згідно із законом.
Застосування заходів дисциплінарної,
цивільно-правової, адміністративної
або кримінальної відповідальності не
звільняє винних від відшкодування
шкоди, заподіяної земельним ресурсам.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення
законодавства України про охорону
земель, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі.

Розмір шкоди, нанесеної державі
внаслідок порушення вимог
природоохоронного законодавства
обчислений згідно Методики № 963 та
складає 57960 грн. 03 коп.

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" підприємства, установи,
організації та громадяни повинні
відшкодувати шкоду та збитки,
заподіяні ними внаслідок порушення
природоохоронного законодавства.

Як звісно, для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме:
наявність шкоди, протиправна поведінка
заподіювача шкоди, причинний зв'язок
між шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача та вина.

Таким чином матеріалами справи
підтверджено зазначені вище складові
шкоди, тому позов є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню
повністю на користь 1-го позивача з
огляду на наступне.

Так, у відповідності до п. 7 Методики №
963 розрахунок розміру шкоди,
заподіяної державі, територіальним
громадам внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не
за цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу,
проводиться Держекоінспекцією та її
територіальними органами або
Держсільгоспінспекцією та її
територіальними органами, а розміру
шкоди, заподіяної юридичним та
фізичним особам, - територіальними
органами Держсільгоспінспекції на
підставі матеріалів обстежень
земельних ділянок, проведених
відповідно до Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою КМ України
від 01.11.2000 N 1619 (далі - Порядок № 1619).

У письмових поясненнях, які здані у
судовому засіданні 25.02.2014, прокурор
зазначає, що, оскільки 2-ий позивач є
постійним користувачем земельної
ділянки, а розмір шкоди у справі
визначено Держсільгоспінспекцією не
на підставі матеріалів обстежень
земельних ділянок, проведених
відповідно до Порядку № 1619, тому
позовні вимоги мають бути задоволені
на користь держави.

Господарський суд погоджується з таким
висновком прокурора, оскільки,
правовий режим земельної ділянки, на
якій складувалось паливо відповідачем,
визначається на підставі Державного
акту на право постійного користування
земельною ділянкою серії ЯЯ № 167290 (арк.
справи 59), виданого 25.03.2005 на підставі
розпорядження голови Краснодонської
РДА від 12.01.2004 № 12. Наразі, зазначене
розпорядження приймалось на підставі
ст. 84 ЗК України (у редакції станом на
час прийняття розпорядження), яка
регулює право власності на землю
держави та передбачає, що таке право
набувається і реалізується державою в
особі КМ України, Ради міністрів АР
Крим, обласних, Київської та
Севастопольської міських, районних
державних адміністрацій відповідно до
закону.

Таким чином, виходячи з правового
режиму земельної ділянки, на якій
відбулось засмічення, шкоду заподіяно
саме державі, тому позов
задовольняється на користь 1-го
позивача з віднесенням судового збору
на відповідача згідно ст. 49 ГПК України,
який стягується в доход державного
бюджету України, оскільки прокурор
звільнений від їх сплати у
встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов Луганського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Луганської області
в інтересах держави в особі
Краснодонської РДА Луганської області
до ПП "Луганськ-Промдобича" про
стягнення 57960 грн. 03 коп. шкоди
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства "Луганськ-Промдобича", м.
Луганськ, вул. Даргомижського, буд. 2 Є,
ідент. код 34579795 на користь
Краснодонської районної державної
адміністрації Луганської області, м.
Краснодон Луганської області, пл.
Леніна, б. 3, ідент. код 04051514 - 57960 грн. 03
коп. шкоди, видати на виконання наказ
після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Приватного підприємства
"Луганськ-Промдобича", м. Луганськ, вул.
Даргомижського, буд. 2 Є, ідент. код 34579795
в доход державного бюджету України на
рахунок 3006, отримувач УДКСУ у м.
Луганську, код ОКПО 37991503, МФО 804013, банк
отримувач ГУДКСУ у Луганській області,
по коду класифікації доходів (ККД) 22030001,
символ 206, назва Судовий збір (Державна
судова адміністрація України, 050)
судовий збір у сумі 1827 грн. 00 коп.,
видати на виконання наказ ДПІ в
Артемівському районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області після набрання
рішенням законної сили.

4. У задоволенні позову Луганського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері
Луганської області в інтересах держави
в особі Державного підприємства
"Донецька залізниця" відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складене
03.03.2014.

Суддя
Н.М.Зюбанова