ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

20.02.2014 Справа №
901/359/14за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик», Україна, м.Київ в особі
Кримського регіонального відділення
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик», АР Крим,
м.Сімферополь

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюбер», АР Крим,
м.Сімферополь

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кримський
млин», АР Крим, м.Сімферополь

про звернення стягнення на предмет
іпотеки

Суддя В.І.Мокрушин

Представники сторін:

від позивача - Жало В.В. - гол. ю/к, дов. №
3524 від 02.07.2013

від відповідача - Торшина Л.О. -
представник, дов. № 12 від 25.12.2013

від третьої особи - не з'явився

Суть спору: позивач - Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Хрещатик», Україна, м.Київ в особі
Кримського регіонального відділення
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик»
звернувся до Господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовною
заявою до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ньюбер»
про звернення стягнення на предмет
іпотечного договору реєстр № 2467 від
26.10.2010, а саме: комплекс що розташований
за адресою вуд. Промислова, 1 с.Громовка,
Сакський р-н, АР Крим загальною площею
20783,9 кв. м. що складається з
адміністративний корпус, А, 911,9 кв. м.;
візіровочна лабораторія, А1, 65,8 кв. м.;
цех хлібобулочних виробів, Б, 1049,3 кв. м.;
млин, В, 930,8 кв. м.; гараж, Г, 836,0 кв. м.;
корпус шестирядний силосний, Д, 484,1 кв.
м.; побутовий корпус, Е, 358,7 кв. м.;
свинарник, Ж, 11098,5 кв. м.;
свинарник-годувальник, З, 1284,3 кв. м.;
головний корпус, К, 895,7 кв. м.; склад
сировини, Л, 471,3 кв. м.; макаронний цех, М,
349,7 кв. м.; зерносушилка, Н, 67,5 кв. м.;
топочна, Н1, 32,4 кв. м.; вагова, О, 126,5 кв. м.;
господарська будівля, Ф, 129,7 кв. м.; цех
сухих дріжджів, Х, 844,7 кв. м.;
трансформаторна підстанція, ТП, 69,8 кв.
м.; Конюшня, С, конюшня Т-Т1; ветеринарний
пропускник, У; розвантажувальна, Р;
склад готової продукції, П, 786,2 кв. м.;
галерея №1, галерея №2; пожежне
водоймище; пожежне водоймище з
підсобною будівлею; вежа Рожновського;
господарська будівля, Ц; які належать
відповідачу на праві власності, у
спосіб реалізації шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною
реалізації у сумі 10 720 000,00 грн. та за
рахунок коштів отриманих від
реалізації заставного майна
задовольнити вимоги позивача за
договором переводу боргу № 01-10 від
26.10.2010 у сумі 10 720 000,00 грн. з яких 4 510 000.00
грн. - прострочена заборгованість за
кредитом; 4 358 742,99 грн. - прострочена
заборгованість по відсотках за
користування кредитом; 616 623,57 грн. - пеня
за несвоєчасне повернення кредиту; 66
154,41 грн. пеня за несвоєчасне повернення
відсотків по кредиту; 195 153,70 грн. -
відсотки за користування кредитом з
01.12.2013 по 31.12.2013; 75 543,37 грн. відсотки за
користування кредитом з 01.01.2014 по
12.01.2014;1 452781,96 грн. - частка строкової
заборгованості за кредитом. Також
просить стягнути з відповідача судовий
збір.

У судовому засіданні представник
позивача усно підтримала вимоги
позовної заяви та просила суд
задовольнити позов. Крім того, надала
звіт про оцінку майна від 31.12.2013.

Представник відповідача надав суду
клопотання про призначення по справі
судової будівельно-технічної
експертизи, а також розрахунок
заборгованості. Щодо висновку про
вартість майна, представленого
позивачем усно заперечував з тих
підстав, що згідно до даного висновку
вартість майна включає вартість
рухомого та нерухомого майна
комплексу, з висновку не зрозуміло, про
яке майно йдеться. Крім того,
відповідач зазначає про несоразмірне
зниження вартості предмету іпотеки у
відповідності до заставної вартості,
узгодженої у договорі та реальної
ринкової вартості.

Так, розглянувши відповідне
клопотання, суд вважає за необхідне
відмовити у його задоволенні з огляду
на наступне.

Представником позивача у судовому
засіданні наданий висновок про
вартість майна, згідно якого вказана
відповідна вартість комплексу,
будівель та споруд, загальною площею
20783,9 кв.м., що є предметом договору
іпотеки № 2467 від 26.10.2010.

Відповідно до сертифікату № 15846/13
суб'єкта оціночної діяльності від
23.12.2013, виданого Фондом державного
майна України, Приватному підприємству
«Актив плюс» надані повноваження щодо
проведення відповідних напрямків
оцінки майна. Судом також у судовому
засіданні розглянутий наданий звіт про
оцінку майна та документи, які свідчать
про кваліфікацію оцінювача. Доказів
надання невірного висновку (звіту) суду
не надано.

Таким чином, суду не представлено
відповідних доказів щодо підстав
можливості неприйняття представленого
висновку про вартість майна та
призначення експертизи з визначення
вартості майна.

Третя особа явку свого представника у
судове засідання не забезпечила, про
причини неприбуття суд не сповістила.
Про день, час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, про що
свідчить повернене на адресу суду
поштове повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Відповідно до ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
не з'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст.77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
Зазначена правова позиція висловлена у
постанові Вищого господарського суду
України від 19.10.2011 по справі № 5023/4165/11.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.10.2010 між ВАТ «Сакський комбікормовий
завод» (Боржник), Товариством з
обмеженою відповідальністю «Кримський
млин» (Новий боржник) та Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Хрещатик», Україна, м.Київ в особі
Кримської філії Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» (Кредитор) укладено
договір переводу боргу №01-10, згідно п.1.1
якого Боржник передає, а Новий боржник
приймає на себе зобов'язання Боржника
перед Кредитором щодо погашення
заборгованості: за кредитним договором
№83-10-06 із змінами, укладеним між
Боржником та Кредитором 01.06.2006
(Основний договір 1), у розмірі 6748080,00
грн. (Борг 1); кредитним договором №05-07,
укладеним між Боржником та Кредитором
12.10.2007 (Основний договір 2), у розмірі
4155010,00 грн. (Борг 2). Таким чином, Боржник
передає, а Новий боржник приймає на
себе зобов'язання Боржника перед
Кредитором щодо погашення
заборгованості в загальній сумі 10903090
(Борг та/або Кредит).

Згідно п.1.2. Кредитор дає свою згоду на
перевід Боргу в сумі 10903090,00 грн. з
Боржника на Нового боржника за цим
договором.

Відповідно до п. 2.1. Новий боржник
проводить оплату боргу шляхом
перерахування Кредитору суми в розмірі
10903090,00 грн. зі сплатою 24,1 % річних
терміном погашення кредиту до 30.10.2015
року наступним графіком погашення
заборгованості:

26.10.2010 - 2660 грн. та до 1.12.2010 - 150000 грн.; з
липня 2011 року по 30 жовтня 2015 року
щомісяця: у 2011 році шість платежів по
100000 грн., усього 600000 грн.; у 2012 році
дванадцять платежів по 150000 грн., усього
1800000 грн.; у 2013 році дванадцять платежів
по 246000 грн., усього 2952000 грн.; у 2014 році
дванадцять платежів по 246000 грн., усього
295000 грн.; у 2015 році дев'ять платежів по
246000 грн. та у жовтні - 232430 грн., усього
2446430 грн.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що
відсотки за користування кредитом
нараховуються Кредитором щомісячно в
останній день місяця, починаючи із дня
виникнення заборгованості, за
фактичний термін користування
кредитом з урахуванням суми
заборгованості, діючої процентної
ставки та фактичної кількості
календарних днів у році.

Згідно з п.2.3. нараховані відсотки Новий
боржник сплачує не пізніше останнього
робочого дня місяця в тому ж місяці, у
якому здійснюється нарахування
відсотків на рахунок доходів майбутніх
періодів, а в останній робочий день
місяця в тому ж місяці, у якому
здійснюється нарахування відсотків на
рахунок нарахованих доходів. Остання
сплата відсотків здійснюється разом з
остаточним погашенням заборгованості
за кредитом.

Термін плати відсотків, нарахованих за
період з листопада 2010 року по серпень
2011 року, до 1 жовтня 2011 року за таким
графіком: у лютому 2011 - в сумі 10000 грн., у
березні 2011 року - у сумі 340000 грн., у
квітні 2011 року - в сумі 250000 грн., у травні
2011 року - у сумі 250000 грн., у червня 2011
року - у сумі 250000 грн., у липні 2011 року - у
сумі 300000 грн., у серпні 2011 року - у сумі
400000 грн., у вересні 2011 року - суму
залишку відсотків, нарахованих за цей
період, з вересня 2011 року погашення
відсотків здійснювати щомісяця, не
пізніше останнього дня місяця,
наступного за звітним.

Починаючи з вересня 2011 року нараховані
відсотки Новий боржник сплачує не
пізніше останнього робочого дня
місяця, наступного за місяцем, у якому
здійснюється нарахування відсотків на
рахунок нарахованих доходів. Остання
сплата відсотків здійснюється разом з
остаточним погашенням заборгованості
за кредитом.

Відповідно до п.2.5. за супроводження
заборгованості Новий боржник сплачує
Кредитору комісію в розмірі 0,5% від суми
залишку заборгованості на дату
переводу боргу зі сплатою трьома
рівними частинами в жовтні, листопаді й
грудні 2010 року.

Згідно п.4.1. договору виконання
зобов'язань Нового Боржника за цим
договором забезпечується: - договором
іпотеки комплексу, розташованого за
адресою: АР Крим, Сакський район, селище
Громівка, вул. Промислова, 1, загальною
площею 20783,9 кв.м. згідно з переліком, що
належить майновому поручителю ТОВ
«Ньюбер» на підставі свідоцтва на
право власності на нерухоме майно від
05.10.2010 (серія САС №551321) тв. Витягу про
державну реєстрацію прав
(реєстраційний номер 443214) заставною
вартістю 27665277 грн.; - договором застави
обладнання комплексу, розташованого за
адресою: АР Крим, Сакський район, селище
Громівка, вул. Промислова, 1, згідно з
переліком, що належить майновому
поручителю ТОВ «Ньюбер» на підставі
витягу з балансового рахунку №10,
заставною вартістю 2850520,20 грн.; -
договором застави автотранспорту
згідно з переліком, що належить
майновому поручителю ТОВ «Ньюбер» на
підставі витягу з балансового рахунку
№10, заставною вартістю 348753,30 грн. після
проведення їх державної реєстрації,
який оформляється у заставу до 01.04.2011; -
договором застави автомобіля, який
належить майновому поручителю ПП
«НБ-Трейд», зокрема сідельний тягач
«Фред Лайнер» 2004 року випуску
заставною вартістю, визначеною на
рівні ринкової згідно з незалежною
оцінкою, який оформляється у заставу до
01.04.2011; - договором поруки з ТОВ
«Ньюбер»; - договором поруки з ТОВ «ТД
Кримський млин»; - договорами застави
корпоративних прав фізичних осіб
Іванова Г.І. та Іванова І.І. на частки у
статутному фонді ТОВ «Кримський млин»
та ТОВ «Ньюбер».

Згідно п.5.2.2. у випадку недотримання
Новим Боржником умов цього договору
кредитор має право достроково
розірвати договір і вимагати від
Нового Боржника дострокового
повернення кредиту та відсотків за
користування ним.

Суд звертає увагу сторін на те, що право
вимагати дострокового повернення
кредиту та відсотків за користування
ним є правом позивача відповідно до ч.2
ст.1050 Цивільного кодексу України (від
16.01.2003 р. № 435-IV із змінами та
доповненнями) якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому.

При цьому вказано норма діючого
законодавства не передбачає
необхідності розірвання договору.

Відповідно до п.6 договору передбачена
відповідальність сторін. Так, згідно
п.6.2. у разі порушення Новим Боржником
строку сплати Боргу, що визначений п.2.1.
цього Договору, слати кредиту та сплати
відсотків за користування кредитом,
Новий Боржник сплачує Кредитору пеню з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період невиконання зобов'язань, від
суми, що визначена п.2.1. цього Договору
за кожний день прострочення.

Пунктом 6.3. договору встановлено, що у
разі прострочення погашення основної
суми боргу Новий Боржник повертає
Кредитору прострочену суму з
урахуванням індексу інфляції, що діяв у
період прострочення, з урахуванням 24,1 %
річних та пеню за несвоєчасне
погашення боргу.

Так, в забезпечення виконання умов
даного договору 26.10.2010 між Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Хрещатик» в особі Кримської
філії Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик» (Іпотекодержатель) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ньюбер»
(Іпотекодавець) укладено договір №2467
іпотеки майнового комплексу, що
розташований за адресою АР Крим,
Сакський район, с.Громівка, вул.
Промислова, 1, загальною площею 20783,9
кв.м., який складається з:

адміністративний корпус, А, 911,9 кв. м.;
візіровочна лабораторія, А1, 65,8 кв. м.;
цех хлібобулочних виробів, Б, 1049,3 кв. м.;
млин, В, 930,8 кв. м.; гараж, Г, 836,0 кв. м.;
корпус шестирядний силосний, Д, 484,1 кв.
м.; побутовий корпус, Е, 358,7 кв. м.;
свинарник, Ж, 11098,5 кв. м.;
свинарник-годувальник, З, 1284,3 кв. м.;
головний корпус, К, 895,7 кв. м.; склад
сировини, Л, 471,3 кв. м.; макаронний цех, М,
349,7 кв. м.; зерносушилка, Н, 67,5 кв. м.;
топочна, Н1, 32,4 кв. м.; вагова, О, 126,5 кв. м.;
господарська будівля, Ф, 129,7 кв. м.; цех
сухих дріжджів, Х, 844,7 кв. м.;
трансформаторна підстанція, ТП, 69,8 кв.
м.; Конюшня, С, конюшня Т-Т1; ветеринарний
пропускник, У; розвантажувальна, Р;
склад готової продукції, П, 786,2 кв. м.;
галерея №1, галерея №2; пожежне
водоймище; пожежне водоймище з
підсобною будівлею; вежа Рожновського;
господарська будівля, Ц. (а.с.21-24).

Незважаючи на прийняті зобов'язання,
позичальником - ТОВ «Кримський млин»
неодноразово порушені умови договору
переводу боргу, а саме не виконуються
повернення кредитних коштів та не
сплачуються відсотки в обсягах та
строках, що передбачені цими договором,
у зв'язку з чим станом на 13.01.2014 року
розмір заборгованості перед Банком
склав 17522648,04 грн., з яких 4510000,00 грн. -
прострочена заборгованість за
кредитом; 4358742,99 грн. - прострочена
заборгованість по відсотках за
кортсування кредитом; 66154,41 грн. - пеня
за несвоєчасне повернення відсотків по
кредиту; 61623,57 грн. - пеня за несвоєчасне
повернення кредиту; 195153,70 грн. -
відсотки за користування кредитом з
01.12.2013 по 31.12.2013; 75543,37 грн. - відсотки за
користування кредитом 0 01.01.2014 по 12.01.2014;
8255430 грн. - строкова заборгованість за
кредитом.

З метою врегулювання спору, позивач
16.12.2013 звернувся до відповідача з
претензією №78-05/1758, проте відповідачем
вказана претензія залишена без
відповіді та заборгованість за
кредитом не погашена (а.с. 28).

Дослідивши обставини справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та прокурора, оцінивши наявні
докази у їх сукупності в порядку ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає позов
обґрунтованим і підлягаючим
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 1050 Цивільного
кодексу України передбачено, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику (кредит)
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до статті 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави) (стаття 572 ЦК України).

Згідно статті 575 Цивільного кодексу
України іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи.
Правила про іпотеку землі та інші
окремі види застав встановлюються
законом.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про іпотеку" іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 7 Закону України "Про іпотеку"
встановлено, що за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачено
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Згідно статті 33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частини 2 статті 43 Закону
України "Про іпотеку" початкова ціна
продажу предмета іпотеки
встановлюється рішенням суду або за
згодою між іпотекодавцем та
іпотекодержателем, а якщо вони не
досягли згоди, - на підставі оцінки,
проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

Так, згідно висновку про вартість майна
Приватного підприємства «Актив Плюс»
від 31.12.2013 ринкова вартість комплексу,
будівель та споруд, загальною площею
20783,9 кв.м., розташованого за адресою: АР
Крим, Сакський район, с.Громівка, вул.
Промислова, 1, становить 10720000,00 грн. (а.с.
157-159).

Згідно частини 5 статті 38 Закону
України "Про іпотеку" ціна продажу
предмета іпотеки встановлюється за
згодою між іпотекодавцем і
іпотекодержателем або на підставі
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності, на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна.

У разі невиконання цієї умови
іпотекодержатель несе
відповідальність перед іншими особами
згідно з пріоритетом та розміром їх
зареєстрованих прав чи вимог та перед
іпотекодавцем в останню чергу за
відшкодування різниці між ціною
продажу предмета іпотеки та звичайною
ціною на нього.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку"
встановлено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог
інших кредиторів, які підлягають
задоволенню з вартості предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої
реалізації.

Так, згідно п.1.7. та 3.4.5. договору іпотеки
від 26.10.2010 у випадку невиконання
Іпотекодавцем (Позичальником)
зобов'язань, забезпечених цією
іпотекою, а також в інших випадках,
передбачених цим договором,
Іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки у порядку,
передбаченому Законами України «Про
заставу», «Про іпотеку», «Про іпотечне
кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати» та у
відповідності з цим договором.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
в частині звернення стягнення на
предмет іпотечного договору реєстр №
2467 від 26.10.2010 обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про задоволення
вимог про задоволення вимог за
договором переводу боргу №01-10 від
26.10.2010 у сумі 10720000,00 грн.: з яких 4 510 000.00
грн. - прострочена заборгованість за
кредитом; 4 358 742,99 грн. - прострочена
заборгованість по відсотках за
користування кредитом; 616 623,57 грн. - пеня
за несвоєчасне повернення кредиту; 66
154,41 грн. пеня за несвоєчасне повернення
відсотків по кредиту;195 153,70 грн. -
відсотки за користування кредитом з
01.12.2013 по 31.12.2013; 75 543,37 грн. відсотки за
користування кредитом з 01.01.2014 по
12.01.2014;1 452781,96 грн. - частка строкової
заборгованості за кредитом за рахунок
коштів, отриманих від реалізації
заставного майна, суд зазначає
наступне.

Так, згідно зі ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначається, зокрема, початкова ціна
предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Суд звертає увагу, що визначена у
рішенні ціна предмета іпотеки не є
остаточною ціною предмета іпотеки і
під час реалізації може бути змінена,
як у бок збільшення, так і у бок
зменшення, проте позивач просить
визначити суму погашення під час
винесення рішення судом без урахування
можливості збільшення чи зменшення
суми реалізації майна.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно
чинного законодавства, а також
відповідно до договору, розмір
відсотків та пені за прострочення
погашення суми боргу може бути
збільшений.

Таким чином, суд дійшов висновку про те,
що звернення позивача з вимогою про
задоволення його вимог за рахунок
коштів, отриманих від реалізації
заставного майна у сумі 10720000,00 грн. є
передчасним, оскільки вимоги кредитора
щодо нарахування заборгованості та
ціна реалізованого на прилюдних торгах
предмету іпотеки можуть бути змінені і
повинні визначатися на момент
реалізації майна.

Таким чином, суд у задоволенні позову в
частині вимог позивача про задоволення
вимог за договором переводу боргу №01-10
від 26.10.2010 у сумі 10720000,00 грн. відмовляє.

Згідно ст.33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Проте доказів, які б спростовували
доводи позивача відповідачем суду не
надано. Відповідачем також не оспорена
сума розрахунку заборгованості
позивача, що відповідно до положень
статті 33,34 Господарського
процесуального кодексу України є його
обов'язком.

Судові витрати по сплаті судового
збору судом покладаються на сторін в
порядку ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
пропорційно задоволеним вимогам.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Повне рішення складено 25.02.2014.

Керуючись ст.ст. 33-34, 49, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Звернути стягнення на предмет
іпотечного договору реєстр №2467 від
26.10.2010 року, а саме: комплекс що
розташований за адресою вул.
Промислова, 1 с.Громовка, Сакський р-н,
АР Крим загальною площею 20783,9 кв. м. що
складається з адміністративний корпус,
А, 911,9 кв. м.; візіровочна лабораторія, А1,
65,8 кв. м.; цех хлібобулочних виробів, Б,
1049,3 кв. м.; млин, В, 930,8 кв. м.; гараж, Г, 836,0
кв. м.; корпус шестирядний силосний, Д,
484,1 кв. м.; побутовий корпус, Е, 358,7 кв. м.;
свинарник, Ж, 11098,5 кв. м.;
свинарник-годувальник, З, 1284,3 кв. м.;
головний корпус, К, 895,7 кв. м.; склад
сировини, Л, 471,3 кв. м.; макаронний цех, М,
349,7 кв. м.; зерносушилка, Н, 67,5 кв. м.;
топочна, Н1, 32,4 кв. м.; вагова, О, 126,5 кв. м.;
господарська будівля, Ф, 129,7 кв. м.; цех
сухих дріжджів, Х, 844,7 кв. м.;
трансформаторна підстанція, ТП, 69,8 кв.
м.; Конюшня, С, конюшня Т-Т1; ветеринарний
пропускник, У; розвантажувальна, Р;
склад готової продукції, П, 786,2 кв. м.;
галерея №1, галерея №2; пожежне
водоймище; пожежне водоймище з
підсобною будівлею; вежа Рожновського;
господарська будівля, Ц; які належать
ТОВ «Ньюбер» на праві власності, у
спосіб реалізації шляхом проведення
прилюдних торгів з початковою ціною
реалізації у сумі 10 720 000,00 грн.

3. В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ньюбер» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик», Україна
в особі Кримського регіонального
відділення Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик» судовий збір у розмірі 73080,00
грн.

5. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик», Україна, м.Київ в особі
Кримського регіонального відділення
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик» в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1218,00 грн.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
В.І. Мокрушин