ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА

20.02.2014Справа №5002-34/ 4049-2011

За позовом Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі
Центру поштового зв'язку №3 Кримської
дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта"

до відповідача Приватного
підприємства "Фірма "Аліса"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Представництва
Регіонального відділення Фонду
державного майна
України в Автономної Республіки Крим
та місті Севастополі

про стягнення 23 064, 39
грн., розірвання договору та повернення
майна

Суддя Ейвазова А.Р.

Представники:

від (позивача) скаржника - Троценко Я.В.
за довіреністю № 12-243 від 26.12.2013;

від (відповідача) стягувача - Хаваєва
Н.В. за довіреністю № 1/14 від 30.01.2014;

від ВДВС - Гродецька Я.Ю. за довіреністю
№ 1537/03/3-21 від 20.02.2014;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.11.2012 у
задоволені позову Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" (далі - УДППЗ
«Укрпошта») в особі Центру поштового
зв'язку №3 Кримської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" (далі - ЦПЗ
№3 КД УДППЗ «Укрпошта») відмовлено та
постановлено стягнути з УДППЗ
"Укрпошта" в особі ЦПЗ «№ 3 КД УДППЗ
"Укрпошта" на користь Приватного
підприємства "Фірма "Аліса" (далі - ПП
«Фірма «Аліса») 5 039,60 грн. в рахунок
відшкодування витрат, понесених на
оплату судової експертизи (т. 3 а.с. 58-62).

30.11.2012 на виконання рішення у даній
справі видано наказ ( т.3 а.с.64).

22.01.2014 до господарського суду
Автономної Республіки Крим надійшла
скарга УДППЗ «Укрпошта» в особі
Кримської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" (далі - КД УДППЗ
«Укрпошта) на дії Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
(далі - Залізничний ВДВС
Сімферопольського МУЮ АРК, орган ДВС)
щодо виконання рішення у даній справі
в частині стягнення на користь ПП
«Фірма «Аліса» 5 039,60грн. витрат,
понесених на оплату судової
експертизи.

Подана скарга мотивована тим, що
державним виконавцем безпідставно
відкрито виконавче провадження з
виконання рішення у даній справі на
підставі виданого наказу, зважаючи на
те, що заява стягувачем подана з
порушенням строку, встановленого для
пред'явлення до виконання виконавчого
документу. Окрім того, скаржник вказує
на те, що йому надано строк для
добровільного виконання рішення суду
лише 5 днів, а сама постанова про
відкриття виконавчого провадження
отримана після закінчення
відповідного строку (т.3 а.с.69-71).

Залізничний ВДВС Сімферопольського
МУЮ АРК у запереченнях на скаргу
просить у задоволенні поданої скарги
відмовити.

Відхиляючи заявлені вимоги, орган ДВС
посилається на те, що наказ, виданий на
виконання рішення у даній справі,
раніше, з дотриманням встановленого
строку, пред'являвся до виконання до
Київського ВДВС Сімферопольського МУЮ
АРК, у зв'язку з чим строк пред'явлення
такого виконавчого документа
перервався відповідно до ст. 23 Закону
України «Про виконавче провадження» і
після преривання такий строк
поновився, тому на момент подання заяви
до Залізничного ВДВС
Сімферопольського МУЮ АРКне був
пропущений (т.3 а.с. 99-100).

Стягувач у справі - ПП «Фірма «Аліса» у
поясненнях зазначив, що постанова від
154.01.2014 Залізничного ВДВС
Сімферопольського МУЮ АРК про
відкриття виконавчого провадження»
прийнята у відповідності з нормами
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки строк дії
наказу пропущений не був, зважаючи, що
до спливу строку, встановленого для
пред'явлення наказу до виконання, його
пред'явлено 29.11.2013 до виконання до
Київського ВДВС Сімферопольського МУЮ
АРК, який постановою від 10.12.2013 відмовив
у його прийнятті, посилаючись на те, що
виконання відповідного наказу
належить до компетенції Залізничного
ВДВС Сімферопольського МУЮ АРК (т.3
а.с.87).

Третя особа - Представництво
Регіонального відділення Фонду
державного майна України в Автономної
Республіки Крим та місті Севастополі
письмового пояснення по суті заявлених
вимог не надало.

В судове засідання 20.02.2014 третя особа
не з'явилась.

Згідно ч.2 ст.1212 ГПК України, неявка
боржника, стягувача, прокурора чи
представника органу Державної
виконавчої служби (далі - ДВС) в судове
засідання не є перешкодою для розгляду
скарги.

Зважаючи на повідомлення третьої особи
про час і місце засідання суду шляхом
направлення їй копії ухвали від 11.02.2014,
що підтверджується копією списку
згрупованих поштових відправлень (т.3
а.с.97), та відсутності клопотань такої
особи про відкладення розгляду справи,
суд вважає за можливе розглянути
подану скаргу за відсутності
представника третьої особи.

У судовому засіданні скаржник у справі
- УДППЗ "Укрпошта" підтримав вимоги
скарги та просив їх задовольнити;
відповідач та представник органу ДВС -
просили у задоволенні скарги
відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін та органу ДВС, суд вважає вимоги
скарги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Так, під час розгляду поданої скарги
встановлені наступні обставини.

За наказом, виданим на виконання
рішення у даній справі в частині
стягнення з УДППЗ "Укрпошта" в особі ЦПЗ
№3 КД УДППЗ "Укрпошта" на користь ПП
«Фірма «Аліса» 5 039,60 грн. в рахунок
відшкодування витрат, понесених на
оплату судової експертизи, відкрито
виконавче провадження № 41458249
постановою Залізничного ВДВС
Сімферопольського МУЮ АРК від 15.01.2014 (т.3
а.с.76).

Відповідна постанова від 15.01.2014 про
відкриття виконавчого провадження
направлена боржнику листом від 15.01.2014
№14-2/03-21 (т.3 а.с.75), який фактично
направлений реєстровим поштовим
відправленням №100 17.01.2014 (а.с.77) та
отриманий боржником - скаржником 20.01.2014,
що підтверджується інформацією з
офіційного сайту Укрпошти станом на
19.02.2014 (т.3 а.с. 98).

Згідно ч.1 ст.1212 ГПК України, скарги на
дії чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Таким чином, скарга на дії органу ДВС
щодо прийняття відповідної постанови
від 22.01.2014 подана до суду з дотриманням
строку, встановленого ст. 1212 ГПК
України.

Оспорюючи законність дій органу ДВС
щодо прийняття відповідної постанови
УДППЗ "Укрпошта" в особі КД УДППЗ
"Укрпошта" вказує на те, що даний наказ
пред'явлений до виконання з порушенням
строку, встановленого Законом України
«Про виконавче провадження», що
унеможливлює відкриття виконавчого
провадження і тягне за собою відмову у
його відкритті.

Вказані доводи скаржника є
обґрунтованими з наступних підстав.

Рішення господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження", що визначено ст.115 ГПК
України.

В силу ст.116 ГПК України виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Строк пред'явлення наказу до виконання
на момент видачі наказу (30.11.2012)
визначається п.2 ч. 1 ст.22 Закону України
«Про виконавче провадження», та
становить один рік.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про
виконавче провадження», строк,
визначений відповідною нормою
встановлюється для виконання судового
рішення - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення;

Таким чином, перебіг відповідного
строку розпочав свою дію 30.11.2012 -
наступного дня, після дня набрання
рішенням суду законної сили.

При цьому, згідно ч.1 ст.51 ГПК України,
строк, обчислюваний роками,
закінчується у відповідний місяць і
число останнього року строку, а згідно
ч. 3 цієї норми, у випадках, коли
останній день строку припадає на
неробочий день, днем закінчення строку
вважається перший наступний за ним
робочий день.

Як вбачається з наданих документів,
заява про примусове виконання рішення
у даній справі (т.3 а.с. 105) на підставі
виданого наказу разом з таким наказом
подана стягувачем - ПП «Аліса»
Відділенню зв'язку м. Алушта для
направлення їх до Київського ВДВС
Сімферопольського МУЮ АРК 29.11.2013, що
підтверджується фіскальним чеком №7962
від 29.11.2013 (т.3 а.с.106) - тобто до
закінчення строку, встановленого для
пред'явлення наказу до виконання.

Так, в силу ч. 4 ст.51 ГПК України, якщо
документи здано на пошту чи телеграф до
24-ї години останнього дня строку, строк
не вважається пропущеним.

За результатами розгляду заяви про
відкриття виконавчого провадження,
Київським ВДВС Сімферопольського МУЮ
АРК прийнято постанову від 10.12.2013 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.4 ч,1 ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження», зважаючи на те, що
виконавчий документ пред'явлений не по
місцю виконання рішення (т.3 а.с.107).

Законність такої постанови стягувачем
не оспорена і на даний час така
постанова не скасована.

Таким чином, оскільки виконавчий
документ позивачем подано до виконання
до органу, який не є компетентним
виконувати відповідне рішення суду, не
можна вважати, що виконавчий документ
29.11.2013 пред'явлено до виконання,
оскільки такий документ до виконання
не прийнято, зважаючи на порушення
стягувачем порядку, встановленого для
пред'явлення такого документу до
виконання.

Так, чинне законодавство чітко
розмежовує компетенцію органів ДВС
щодо виконання рішень, розподіляючи їх
повноваження за територіальністю та
підвідомчістю.

Зокрема, відповідно до ст. 20 Закону
України "Про виконавче провадження",
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна; у разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна.

Частина 1 ст.25 Закону, передбачає, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення, є, відповідно до п.4
ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче
провадження", підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи положення
вищевказаних норм, пред'явлення
виконавчого документу до виконання
означає подання його у встановлений
строк та до органу ДВС, який є
компетентним виконувати відповідне
рішення, на виконання якого видано
наказ.

Однак, у даному випадку стягувачем
наказ подано до Київського ВДВС
Сімферопольського МУЮ АРК, який не є у
даному випадку компетентним органом,
що потягло за собою відмову у відкритті
виконавчого провадження та не
перериває встановленого строку,
оскільки відповідний документ не
повернуто у зв'язку з неможливістю
виконання, а у відкритті виконавчого
провадження за таких документом
відмовлено, що підтверджується і
відміткою на звороті виконавчого
документа (т.3 а.с.104, зворот).

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що адресою
боржника, яка зазначена у виконавчому
документі, є: вул. О.Невського, 1, м.
Сімферополь. Зазначений будинок №1 по
вул. О.Невського у м. Сімферополі
відноситься до території Центрального
району м. Сімферополя, що також
вбачається з довідки з ЄДРПОУ (т.1 а.с.127).

З огляду на наведене, строк
пред'явлення наказу, виданого на
виконання рішення у даній справі, 29.11.2013
не перервався згідно п.1 ч.1 ст.23 Закону,
з огляду на відсутність його
пред'явлення до виконання у порядку,
визначеному Законом, отже, на момент
звернення стягувача до Залізничного
ВДВС Сімферопольського МУЮ АРК заявою
від 08.01.2014 за вих.№01/14 був пропущений, у
зв'язку з чим виконавче провадження за
такою заявою не мало бути відкрито,
оскільки, в силу п.1 ч.1 ст.26 Закону «Про
виконавче провадження», це є підставою
для відмови у відкритті виконавчого
провадження.

Таким чином, дії органу ДВС щодо
відкриття виконавчого провадження
поставною від 15.01.2014 є неправомірними і
така постанова підлягає скасуванню,
отже, заявлені скаржником вимоги є
обґрунтованими.

Однак, вказане не перешкоджає
стягувачу в порядку, визначеному ч.2
ст.24 Закону та ст.119 ГПК України,
звернутись до суду з заявою про
поновлення строку, встановленого для
пред'явлення наказу до виконання.

Одночасно, суд не може погодитись з
скаржником про відсутність у органу
ДВС права встановити строк для
добровільного виконання рішення суду
менше ніж 7 днів.

Так, ст. 25 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що у
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Враховуючи, що законом передбачено,
право державного виконавця на
визначення у кожному випадку певного
строку для добровільного виконання
рішення суду, максимальна тривалість
якого визначена Законом у 7 днів,
надання строку для добровільного
виконання рішення суду тривалість 5
днів не можна вважати незаконним,
оскільки такі дії відповідають вимогам
ст.25 Закону.

Однак, зазначене не впливає на висновок
суду щодо задоволення заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 86, 1212 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Скаргу Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Кримської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" від 21.01.2014
задовольнити.

2.Визнати неправомірними дії
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції щодо
прийняття постанови від 15.01.2014 про
відкриття виконавчого провадження з
виконання рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.11.2012 у
справі № 5002-34/4049-2011 на підставі наказу
від 30.11.2012 (ВП№ 41458249).

3.Скасувати постанову Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції про відкриття виконавчого
провадження з виконання рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 12.11.2012 у справі №
5002-34/4049-2011 на підставі наказу від 30.11.2012
(ВП №41458249).

4. Копію ухвали направити на адресу
сторін, третьої особи та Залізничному
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
рекомендованою кореспонденцією.

Суддя А.Р.
Ейвазова