ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 лютого 2014 року Справа № 38/5005/15911/2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Козир Т.П.,суддів:Бакуліної
С.В., Кота О.В., Малетича М.М., Шевчук
С.Р.,розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" в
особі відділення "Дніпропетровська
регіональна дирекція" Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк"

про перегляд Верховним Судом України

постановиВищого господарського суду
України від 22.10.2013у справі№38/5005/15911/2011за
заявоюФізичної особи-підприємця
ОСОБА_7доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Автопарк Люкс"про
визнання банкрутом,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 10.07.2012 у
справі №38/5005/15911/2011 затверджено
ліквідаційний баланс та звіт
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автопарк Люкс";
ліквідовано юридичну особу -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автопарк Люкс";
визнано погашеними вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7 на суму 120290, 53
грн.; Фізичної особи - ОСОБА_8 на суму 60450
грн.; Відкритого акціонерного
товариства "Родовід Банк" на суму 741953
грн.; Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції на суму 6070,
11 грн.; Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" в особі
відділення "Дніпропетровська
регіональна дирекція" Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" на
суму 15652493, 58 грн.; припинено
повноваження ліквідатора Товариства з
обмеженою відповідальністю "Автопарк
Люкс"- ініціюючого кредитора Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_7 у справі
№38/5005/15911/2011, провадження у справі
припинено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
28.05.2013 у справі №38/5005/15911/2011 ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.07.2012 скасовано, а справу
передано господарському суду
Дніпропетровської області для
розгляду.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.10.2013 у даній справі
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
28.05.2013 скасовано, а ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.07.2012 залишено в силі.

Публічне акціонерне товариство "ВТБ
Банк" в особі відділення
"Дніпропетровська регіональна
дирекція" Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" звернулось із
заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 22.10.2013
у справі №38/5005/15911/2011, у якій заявник
просить скасувати зазначену постанову
та ухвалу господарського суду першої
інстанції, а справу направити на новий
розгляд до суду касаційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 08.08.2013
у справі №23/297-б-44/163-б, від 13.12.2011 у
справі №10/46-08, від 28.10.2009 у справі
№44/461-б, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах;
2)встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.
При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту постанови від
22.10.2013 у справі №38/5005/15911/2011, про
перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для затвердження
ліквідаційного балансу та звіту
ліквідатора товариства, ліквідацію
боржника та припинення провадження у
справі, виходячи з встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи
про те, що ліквідатором боржника,
відповідно до статей 22-34 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство), виконані
усі необхідні дії по ліквідації
банкрута: вжито всіх заходів на пошук,
виявлення, повернення майна боржника,
здійснено запити щодо виявлення
майнових активів до спеціалізованих
державних установ, які здійснюють
реєстрацію та облік нерухомого майна;
згідно відомостей наданих
ліквідатором, у банкрута відсутні
будь-які активи, об'єкти нерухомості,
цінні папери, транспорті засоби,
земельні ділянки, які належать
останньому на праві власності.

Водночас, приймаючи постанови Вищого
господарського суду України від 08.08.2013
у справі №23/297-б-44/163-б, від 13.12.2011 у
справі №10/46-08, від 28.10.2009 у справі
№44/461-б, на які посилається заявник, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про скасування рішень судів попередніх
інстанцій про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, оскільки суд першої
інстанції:

- всупереч приписам частини четвертої
статті 32 Закону про банкрутство,
залишив поза увагою те, що ліквідатор
не вжив всіх необхідних заходів щодо
виявлення банківських рахунків
боржника, не підтвердив належними
доказами факту відсутності грошових
коштів у всіх банківських установах за
період провадження у справі про
банкрутство, господарським судом не
враховано, що ліквідатором не
досліджено обставин справи щодо
закінчення будівництва секції "Г"
житлового будинку; ліквідатором не
отримано від банківських установ
інформації щодо руху коштів боржника
для виявлення можливих контрагентів з
метою можливого відновлення
фінансових та господарських
документів (справа №23/297-б-44/163-б);

- не перевірив наявність у боржника
права власності на майно, не дослідив
існування будь-яких обтяжень майна
(знаходження у заставі) чи обмежень
щодо його відчуження (накладення
відповідними компетентними органами
заборони на відчуження) (справа №10/46-08);

- безпідставно порушив справу про
банкрутство, оскільки заява
ініціюючого кредитора про визнання
банкрутом подана за відсутності
безспірних вимог до боржника;
ініціюючий кредитор не надав суду
належних доказів у відповідності до
вимог статті 52 Закону про банкрутство,
які б свідчили про припинення
боржником підприємницької діяльності,
неможливості встановити
місцезнаходження керівних органів
боржника, довідки реєструючого органу
про відсутність боржника за його
місцезнаходженням (справа №44/461-б).

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин справи, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків та
застосував відповідні норми
матеріального права.

За таких обставин відсутні передбачені
статтею 11116 ГПК України підстави для
допуску справи №38/5005/15911/2011 до
провадження Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити Публічному акціонерному
товариству "ВТБ Банк" в особі
відділення "Дніпропетровська
регіональна дирекція" Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" у
допуску справи №38/5005/15911/2011 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяТ.Козир Судді:
С.Бакуліна О.Кот М.Малетич
С.Шевчук