донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

18.02.2014 справа №908/3416/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Москальової І.В.

Суддів: М'ясищев А.М., Сгара Е.В.

при секретарі Зоря В.І.

за участю представників сторін:

Прокурор: не з'явились

від позивача: ОСОБА_1 за довір. № 989 від
24.04.13, ОСОБА_2 за довір. № 989 від 24.04.13

від відповідача: Бєліков О.С. за довір.
№ 01/02-17/03506 від 08.11.13

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м. Запоріжжя

на рішення господарського суду
Запорізької області від 23.12.2013 р.
(підписане 27.12.2013 р.) по справі № 908/3416/13
(суддя Боєва О.С.)

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, м. Запоріжжя

до відповідача: Запорізької міської
ради, м. Запоріжжя

за участю Прокурора м. Запоріжжя

про визнання незаконним та скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, м.
Запоріжжя звернувся з позовом до
Запорізької міської ради, м. Запоріжжя,
за участю Прокурора м. Запоріжжя, про
визнання незаконним та скасування
рішення № 35 від 27.03.2013 р. Запорізької
міської ради.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 23.1.2013 р
(підписане 27.12.2013 р.) по справі № 908/3416/13
(суддя Боєва О.С.) у задоволенні позову
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.
Запоріжжя відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить зазначене
рішення скасувати та прийняти нове,
яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що судом порушено та
невірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Скаржник посилається на те, що якщо вже
було включено об»єкта приватизації до
одного з переліків, передбачених у
частині 1 статті 7 ЗУ «Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)», фізична особа
підприємець набув права на
приватизацію згаданого вище майна у
визначеному законом порядку. Відмова в
подальшій реалізації такого права
жорство обмежена підставами,
зазначеними в абз. 2 ч.5 ст.7. Аналогічно
регламентовано підстави відмови у
приватизації і в частині 3 статті 12 ЗУ
«Про приватизацію державного майна».
Посилається на рішення
Конституційного Суду України № 7-рп/2009
від 16.04.2009 р.

Відповідач надав відзив, в якому проти
доводів апеляційної скарги заперечує,
вважає оскаржуване судове рішення
законним та вмотивованим, тому просить
його залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Прокурор до судового засідання не
з»явився, відзиву не надав.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

01.09.2009 року між Управлінням житлового
господарства Запорізької міської рад,
КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне
житлове об»єднання № 7» та ПП ОСОБА_4
укладено договір оренди нежитлового
приміщення № 2037/7, за умовами якого
орендодавець на підставі рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради № 280/2 від 23.07.2009 р. передає,
а орендар приймає в строкове платне
користування нежитлове приміщення в
будинку АДРЕСА_1 загальною площею 10,44
кв.м., що знаходиться на балансі КП
«»Виробниче ремонтно-експлуатаційне
житлове об»єднання №7». (а.с.12)

28.11.2012 року Запорізькою міською радою
прийнято рішення № 56 "Про затвердження
переліку об'єктів комунальної
власності м. Запоріжжя, що підлягають
приватизації", яким затверджено
перелік об'єктів, що підлягають
приватизації способом викупу, серед
яких, за п.11 визначено нежитлове
приміщення АДРЕСА_1, орієнованою площею
10,4 кв.м., для розміщення магазину
непродовольчих товарів, покупець -
фізична особа ОСОБА_4. (а.с.10-11)

13.02.2013 року Запорізькому міському
голові внесено подання Прокуратури
м.Запоріжжя "Про усунення порушень
вимог Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" № 146-791вих13,
в якому визначено, що рішення
Запорізької міської ради від 28.11.2012р. №
56 "Про затвердження переліку об'єктів
комунальної власності м.Запоріжжя, що
підлягають приватизації" в частині
включення до переліку об'єктів за
пунктом 11 - приміщення НОМЕР_1 першого
поверху - літ. А-9, що розташовано по
АДРЕСА_1, суперечить Конституції
України, Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду", ст.ст.369, 321 Цивільного кодексу
України, пожежній безпеці громадян,
оскільки матеріали приватизаційної
справи містять згоду на приватизацію
такого нежитлового приміщення НОМЕР_1,
яку надано 140 мешканцями цього будинку,
однак проведеним опитуванням частини
вказаних мешканців встановлено, що
останні будь-якої згоди на відчуження
об»єкту не надавали.

27.03.2013 року Запорізькою міською радою
прийнято рішення № 35 "Про задоволення
подання прокуратури м. Запоріжжя від
13.02.2013р. № 146-791вих13 про усунення
порушень вимог Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду", яким скасувала пункт 11 додатку
до рішення міської ради від 28.11.2012р. № 56
"Про затвердження переліку об'єктів
комунальної власності м. Запоріжжя, що
підлягають приватизації" в частині
включення об'єкта комунальної
власності - нежитлового приміщення
НОМЕР_1 першого поверху (літ. А-9) площею
10,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.9)

Предметом спору у цій справі є визнання
недійсним рішення Запорізької міської
ради №35 від 27.03.2013 р. "Про задоволення
подання прокуратури м. Запоріжжя від
13.02.2013р. № 146-791вих13 про усунення
порушень вимог Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду".

Частиною другою ст. 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно статті 327 ЦК України управління
майном, що є у комунальній власності,
здійснюють безпосередньо
територіальні громади та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 ст. 60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
територіальним громадам району міста,
зокрема належить право комунальної
власності на рухоме і нерухоме майно.

Пунктам 5 ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що органи місцевого
самоврядування від імені та в
інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
повноваження щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

З огляду на приписи ст.60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
саме органи місцевого самоврядування
від імені та в інтересах
територіальних громад відповідно до
закону здійснюють правомочності щодо
володіння, користування та
розпорядження об'єктами права
комунальної власності. Доцільність,
порядок та умови відчуження об'єктів
права комунальної власності
визначаються відповідною радою.

Згідно до ч. 1, ч.2 ст. 8, ст.23 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)", з моменту прийняття
рішення про приватизацію підприємства
здійснюється його підготовка до
приватизації. Строк підготовки об'єкта
малої приватизації до продажу не
повинен перевищувати двох місяців з
дня прийняття рішення про включення
його до відповідного переліку об'єктів,
що підлягають приватизації. Після
підготовки об'єкта до приватизації між
покупцем та уповноваженим
представником відповідного органу
приватизації укладається договір
купівлі-продажу цього об'єкту та
складається акт приймання-передачі
зазначеного майна.

Відповідно до п.1 ст.59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
Рада, в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законом України визнаються
незаконними в судовому порядку
(частина 10 ст. 59 Закону).

Офіційне тлумачення положень частини
десятої статті 59 знайшло відображення
в рішенні Конституційного Суду України
№ 7-рп/2009 від 16.04.2009р., в якому
зазначається, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25 частини
першої, десятої статті 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
від 21.05.1997 р. стосовно права органу
місцевого самоврядування скасовувати
свої раніше прийняті рішення та
вносити до них зміни необхідно
розуміти так, що органи місцевого
самоврядування має право приймати
рішення, вносити до них зміни та (чи
скасовувати їх) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни,якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Статтями 33, 34 ГПК України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого господарського
суду, що за рішенням Запорізької
міської ради №56 від 28.11.2012 року "Про
затвердження переліку об'єктів
комунальної власності м. Запоріжжя, що
підлягають приватизації" між
територіальною громадою та позивачем
по справі таких правовідносин не
виникло, договір купівлі-продажу
об'єкта приватизації не укладено.

При цьому, враховується, що підставою
для задоволення протесту прокуратури,
є обставини визначені в такому
протесті від 13.02.2013р., а саме те, що
матеріали приватизаційної справи
містять згоду на приватизацію
нежитлового приміщення АДРЕСА_1, яку
надано 140 мешканцями цього будинку, в
той час як проведеним прокуратурою
опитуванням частини вказаних
мешканців встановлено, що останні
будь-якої згоди на відчуження об»єкту
не надавали.

Доводи скаржника про порушення і
неправильне застосування
господарським судом норм
законодавства при прийнятті
оскаржуваного рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст.103, ст.105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м.Запоріжжя
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Запорізької
області від 23.12.2013 р. по справі № 908/3416/13
- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
І.В. Москальова

Суддя
А.М. М'ясищев

Суддя
Е.В. Сгара

Надруковано 8 прим.:

3 - сторонам,

2 - прокурорам,

1 - у справу,

1- ДАГС,

1 - ГСЗО