СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Справа № 901/3400/13

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Голика В.С.,

суддів
Черткової І.В.,

Рибіної С.А.,

за участю представників сторін:

представник позивача: не з'явився.

представник відповідача: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Компанія "Райз" на рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від
19 листопада 2013 року у справі №901/3400/13

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"Райз" (вул. Академіка Заболотного,
152,Київ,03680)

до Приватного
сільськогосподарського підприємства
"ГРУЗІЯ" (вул. Перекопська,
буд.5,Правда,Первомайський район,
Автономна Республіка Крим,96310)

про стягнення 43328,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне
товариство «Компанія Райз» просить
стягнути із Приватного
сільськогосподарського підприємства
«Грузія» 43328,22грн., у тому числі:
38079,05грн. заборгованості по оплаті
сільськогосподарської техніки
переданої по видатковим накладним: №
ВН-10013-00211 від 15.04.2011 року на загальну
суму 8 332,25грн; № ВН-10013-00213 від 15.04.2011 на
загальну суму 1 666,45грн.; № ВН-10013-00316 від
10.05.2011 року на загальну суму 2 147,70грн.; №
ВН-10013-00317 від 10.05.2011 року на загальну
суму 429,54грн.; № ВН-10013-00473 від 09.06.2011 року
на загальну суму 8512,49грн.; № ВН-10013-00474
від 09.06.2011 року на загальну суму
12740,10грн.; № ВН-10013-00476 від 09.06.2011 року на
загальну суму 1 702,50грн.; № ВН-10013-00477 від
09.06.2011 року на загальну суму 2 548,02грн. на
підставі договору № 102/13 від 06.04.2011
року; 2939,39грн. пені, за прострочку
виконання грошового зобов'язання,
нарахованої за період із 30.09.2011 року до
30.03.2012 року, та 2309,78грн. - 3% річних,
нарахованих за період із 30.09.2011 року до
07.10.2013 року.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19
листопада 2013 року у справі № 901/3400/13
(суддя Іщенко І.А.) провадження у справі
в частині стягнення заборгованості у
розмірі 38079,05грн. припинено на підставі
пункту 1-1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України., у зв'язку з погашенням
заборгованності у добровільному
порядку після звернення позивача із
позовом, в іншій частині позову
відмовлено.

Щодо нарахування пені та 3% річних,
судом першої інстанції було
встановлено, що в актах
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
строк оплати не встановлено, та вказане
не визначено умовами договору, рахунки
для сплати відповідачу не надавалися.
У зв'язку із чим кінцевого терміну
розрахунку за вказаними актами, дату
початку заборгованості визначити
неможливо.

Отже, суд першої інстанції дійшов
висновку, що позивач звернувся до суду
з вимогою про стягнення пені у розмірі
2939,39грн. та 3 % річних у розмірі 2309,78грн.
передчасно.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, Публічне акціонерне
товариство «Компанія Райз» звернулось
до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у стягненні пені у
розмірі 2939,39грн. та 3 % річних у розмірі
2309,78грн., та постановити нове рішення,
яким задовольнити вимоги заявника
апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги
мотивовано невідповідністю висновків,
викладених у рішенні суду, обставинам
справи.

Так, позивач запевняє, що у
відповідності із додатком № ЗП-10013-00212
від 06.04.2011 року до договору постачання,
кінцевою датою оплати за поставлений
товар, сторони передбачили 30.09.2011 рік
із настанням якої для відповідача у
разі наявності забаргованності
настає відповідальність у вигляді
сплати пені та 3 % річних, що не було
враховано місцевим господарським
судом.

Сторони не скористались своїм
правом участі у судових засіданнях
06.02.2014 та 20.02.2014 року.

Судова колегія вважає можливим
розглянути справу без участі сторін,
явка яких у судове засідання
обов'язковою не визнавалась.

Повторно розглянувши матеріали
справи в порядку статті 101 ГПК України,
судова колегія визнає апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Компанія Райз" такою, що
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції таким, що
підлягає частковому скасуванню, а саме
у частині відмови позивачу у позові у
стягненні 3% річних у сумі 2309,78грн.,
виходячи із наступного:

06 ківтня 2011 року між Публічним
акціонерним товариством «Компанія
Райз» та Приватним
сільськогосподарським підприємством
«Грузія» було укладено договір
постачання сільськогосподарської
техніки на умовах банківського
фінансування № 102/13 з додатками №
/ЗП-10013 -00212 від 06 квітня 2011 та №
/ЗП-10013-00211 від 06 квітня 2011 року.,
відповідно до якого позивач
зобов'язався передати у власність
відповідача товар, а відповідач
прийняти товар і оплатити його
вартість визначену договором.

Пунктом 2.1. договору встановлено,
що ціна товару вказується у додатках.
Ціну договору становить загальна ціна
товару, що передається за цим
договором, та сторони встановлюють
ціну товару в гривнях, а також
визначають її грошовий еквівалент в
іноземній валюті, зазначений у
додатках.

Згідно з додатками до договору №
/ЗП-10013 -00212 від 06 квітня 2011 та №
/ЗП-10013-00211 від 06 квітня 2011 року
встановлено графік оплати товару
покупцем, відповідно до якого покупець
повинен сплатити суму за товар у
кінцевий строк до 30 вересня 2011 року.

Статтею 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 549,
частини другої статті 625 Цивільного
кодексу України, статті 1 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» правовими наслідками
порушення грошового зобов'язання, є
обов'язок сплатити не лише суму
основного боргу, а й неустойку,
інфляційні нарахування, що
обраховуються як різниця добутку суми
основного боргу на індекс (індекси)
інфляції, та проценти річних від
простроченої суми основного боргу.

Відмовляючи позивачу у позові у
частині стягнення 3% річних та пені, суд
першої інстанції виходив із того, що в
актах прийняття-передачі робіт, на
підставі яких нарахована пеня та 3 %
річних строк оплати не встановлено та
не визначено умовами договору, а також
не надавались відповідачу рахунки на
оплату техніки, таким чином, на думку
місцевого господарського суду не
можливо встановити дату початку
винекнення заборгованності.

Проте, дані виснавку суду першої
інстанції не відповідають фактичним
обставинам справи, оскільки,
відповідно до графіку оплати товару
покупцем (додаток до договору №
ЗП-10013-00212 від 06.04.2011 року), остаточний
платіж за даним договором відповідач
повинен здійснити у строк до 30.09.2011
року. З огляду на вищевказане із 01.10.2011
року відповідачем порушено грошове
зобов'язання за договором постачання №
102/13 від 06.04.2011 року.

Таким чином, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції
невірно визначено, що строк оплати не
встановлений умовами договору, та
помилково припустив, що у зв'язку з
відсутністю дати кінцевого терміну
оплати в актах здачі-приймання робіт
(надання послуг), дату початку
заборгованості визначити неможливо, що
виключає можливість нарахування пені
та 3% річних.

Як вже вище зазначалося судовою
колегією обов'язок сплатити вартість
отриманого товару відповідно з
додатками до договору № /ЗП-10013 -00212 та №
/ЗП-10013-00211 від 06 квітня 2011 року у
відповідача виник 30 вересня 2011 року,
оскільки інше договором не
встановлено та інший строк позивачем
не встановлювався.

Обов'язок боржника сплатити 3 %
річних за весь час прострочення
платежу встановлено частиною 2 статті
625 ЦК України.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку, за період із 30 вересня 2011
року до 07 жовтня 2013 року, 3 % річних
становлять 2309,78грн.

Суд апеляційної інстанції вважає
доводи заявника скарги про нарахування
3% річних у розмірі 2309,78грн. такими, що
підлягають задоволенню.

Відносно не задоволення вимог судом
першої інстанції щодо відсутності
підстав нарахування пені у розмірі
2939,39грн., такі дії суду є цілком
обґрунтованими. Оскільки обов'язок
сплатити пеню в разі порушення
основного зобов'язання за договором
передбачений пунктом 7.2. договору
сторін, а у відповідності до частини 6
статті 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Позовна давність за вимогами про
стягнення неустойки (пені) встановлена
статтею 258 ЦК України в один рік. Отже,
враховуючи пункт 7.2. договору , згідно з
яким покупець несе відповідальність
за прострочення з оплатою вартості
товару, сплачуючи пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діятиме на відповідний момент, від суми
простроченого платежу, судова колегія
вважає звернення з вимогами про
стягнення неустойки (пені) у розмірі
2939,39грн. здійсненими з простроченням
строків позовної давності.

Враховуючи викладене, колегія
суддів апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Компанія
Райз» задовольняє частково, рішення
суду першої інстанції скасовує
частково, а саме у частині відмови у
позові у стягненні 2309,78грн.

Керуючись статтями 101, п.1 ч.2
ст. 103, 105 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"Райз" задовольнити частково.

2.Рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим від 19
листопада 2013 року у справі № 901/3400/13
скасувати частково, а саме у частині
відмови у позові у стягненні 2309,78грн.

3. Викласти резолютивну
частину рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 19
листопада 2013 року у наступній редакції:

"3.1. Позов задовольнити
частково.

3.2. Провадження по справі в
частині стягнення з Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Грузія"(вул.Перекопська, буд.5, с.Правда,
Первомайський район, Автономна
Республіка Крим, 96310, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Компанія Райз"
(вул.Академіка Заболотного, буд. 152,
м.Київ, 03680, ) суми
заборгованості за відсотки за
користування товарним кредитом в
розмірі 38079,05грн. припинити на підставі
пункту 1-1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України.

3.3.Стягнути із Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Грузія" (вул.Перекопська, буд.5,
с.Правда, Первомайський район,
Автономна Республіка Крим, 96310, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Компанія
Райз" (вул.Академіка Заболотного, буд.
152, м.Київ, 03680, ) 3913,56грн. у
тому числі: 2309,78грн. - 3% річних та
1603,78грн. судового збору.

4. В іншій частині позову
відмовити.

5. Видати наказ.

6. Видачу наказу доручити
господарському суду Автономної
Республіки Крим".

Головуючий суддя
В.С. Голик

Судді
І.В. Черткова

С.А. Рибіна

Розсилка:

1. Публічне акціонерне товариство
"Компанія "Райз" (вул. Академіка
Заболотного, 152,Київ,03680)

2. Приватне сільськогосподарське
підприємство "ГРУЗІЯ" (вул. Перекопська,
буд.5,Правда,Первомайський район,
Автономна Республіка Крим,96310)