ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

12 лютого 2014 року
Справа № 913/59/14

Провадження № 7пд/913/59/14

За позовом Прокурора Жовтневого району
м. Луганська в інтересах держави в
особі:

1. Виконавчого комітету Луганської
міської ради, м. Луганськ

2. Луганської міської ради, м. Луганськ

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Луганськ

про внесення змін до договору на право
тимчасового користування землею (у
тому числі на умовах оренди) від 14.10.1996,
державна реєстрація від 14.10.1996 № 1708.

Суддя Демидов В.О.

при секретарі судового засідання
Мартинцевій Н.М.

У засіданні брали участь:

від прокурора - Голоденко К.О.,
посвідчення № 020155 від 03.09.2013;

від позивача 1 - Саркісян Я. Ш..,
довіреність № 01/03-31/5300/0/2-13 від 23.08.2013;

від позивача 2 - Саркісян Я. Ш..,
довіреність № 01/03-31/5301/0/2-13 від 23.08.2013;

від відповідача - представник не
прибув.

Суть спору: прокурором в
інтересах держави в особі позивачів
заявлено вимоги про внесення змін до
договору на право тимчасового
користування землею (у тому числі на
умовах оренди) від 14.10.1996, державна
реєстрація від 14.10.1996 № 1708,
укладеного між Виконавчим комітетом
Луганської міської ради та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, предметом
якого є земельна ділянка площею 145,0
кв.м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, надана для розміщення
магазина та літнього майданчику,
терміном на 49 років, а саме:

викласти п. 2.1 розділу "Плата за землю"
вказаного договору у новій редакції:
"Річна орендна плата встановлюється у
розмірі земельного податку із
застосуванням до нього договірного
коефіцієнту 3".

Датою внесення змін вважати дату
набрання чинності рішення суду.

У судовому засіданні представник
позивача звернувся до суду із заявою
про зміну предмету позову від 28.01.2014 №
38-с-5-14.

Свою заяву представник позивача
обґрунтовує тим, що у п.2.1 розділу "Плата
за землю" не було враховано строки
сплати орендної плати.

Таким чином, позивач просить
внести зміни до договору на право
тимчасового користування землею (у
тому числі на умовах оренди) від 14.10.1996,
державна реєстрація від 14.10.1996 № 1708,
який укладений між Виконавчим
комітетом Луганської міської ради та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2,
предметом якого є земельна ділянка
площею 145,0 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, надана для розміщення
магазина та літнього майданчику,
терміном на 49 років, а саме:

викласти розділ 2 "Плата за землю"
договору у новій редакції:

"п. 2.1 розділу "Плата за землю"
вказаного договору у новій редакції:
"Річна орендна плата встановлюється у
розмірі земельного податку із
застосуванням до нього договірного
коефіцієнту 3.

п. 2.2 Річна орендна плата за
земельну ділянку сплачується
орендарем у грошовій безготівковій
формі за базовий податковий (звітний)
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця".

Датою внесення змін вважати дату
набрання чинності рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Суд приймає заяву позивача до
розгляду. Таким чином, остаточними
позовними вимагами є: внести зміни до
договору на право тимчасового
користування землею (у тому числі на
умовах оренди) від 14.10.1996, державна
реєстрація від 14.10.1996 № 1708, який
укладений між Виконавчим комітетом
Луганської міської ради та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, предметом
якого є земельна ділянка площею 145,0
кв.м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, надана для розміщення
магазина та літнього майданчику,
терміном на 49 років, а саме:

викласти розділ 2 "Плата за землю"
договору у новій редакції:

"п. 2.1 розділу "Плата за землю"
вказаного договору у новій редакції:
"Річна орендна плата встановлюється у
розмірі земельного податку із
застосуванням до нього договірного
коефіцієнту 3.

п. 2.2 Річна орендна плата за
земельну ділянку сплачується
орендарем у грошовій безготівковій
формі за базовий податковий (звітний)
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця".

Датою внесення змін вважати дату
набрання чинності рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані
фактом ухилення відповідача від
внесення змін до договору оренди землі.

На підставі ст. 2-1 Господарського
процесуального кодексу України 09.01.2014
автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
автоматичний розподіл даної позовної
заяви та її розгляд доручено судді
Демидову В.О.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 09.01.2014 було
порушено провадження у справі № 913/59/14.

У судове засідання 12.02.2014 прибув
прокурор та повноважні представники
позивачів.

Прокурор та позивач підтримали
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, у судове
засідання не прибув, участь
представника у судовому засіданні не
забезпечив, однак, 15.01.2014 подав відзив
на позовну заяву, у якому зазначив, що
не заперечує проти задоволення
позовних вимог та просить розглянути
справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши прокурора, представників
позивачів, оцінивши подані сторонами
докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 1996 року між Виконавчим
комітетом Луганської міської ради як
орендодавцем та Приватним
підприємством ОСОБА_2 як орендарем
укладено договір на право тимчасового
користування землею (у тому числі на
умовах оренди), державна реєстрація від
14.10.1996 № 1708., за умовами якого
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове користування земельну
ділянку, загальною площею 145,0 кв. м, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За умовами п. 1.2 договір укладено
на 10 років.

Додатковою угодою від 13.08.2004 п. 1.2
договору змінено на 49 років.

Згідно п. 2.1 договору річна
орендна плата встановлюється у розмірі
земельного податку з коефіцієнтом 1.

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про оренду землі" відносини, пов'язані
з орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

У відповідності до вимог ст. 16
Закону України "Про оренду землі" та ст.
124 Земельного кодексу України, передача
в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

За приписами п. 34 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин є виключною компетенцією
міської ради.

За змістом ст. 288 Податкового
кодексу України (далі - Кодекс), що
набрав чинності з 01.01.2011, яким, крім
іншого, врегульовано обчислення
орендної плати за землю, розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою трикратного
розміру земельного податку та не може
перевищувати 12 відсотків нормативної
грошової оцінки.

Відповідно до ст. 274.1 Кодексу
ставка податку за земельні ділянки,
нормативну грошову оцінку яких
проведено, встановлюється у розмірі 1
відсотка від їх нормативної грошової
оцінки, за винятком земельних ділянок,
зазначених у статтях 272, 273, 276 цього
Кодексу.

За приписами ст. 276.1. Кодексу
податок за земельні ділянки (в межах
населених пунктів), зайняті житловим
фондом, автостоянками для зберігання
особистих транспортних засобів
громадян, які використовуються без
отримання прибутку,
гаражно-будівельними,
дачно-будівельними та садівницькими
товариствами, індивідуальними
гаражами, садовими і дачними будинками
фізичних осіб, а також за земельні
ділянки, надані для потреб
сільськогосподарського виробництва,
водного та лісового господарства, які
зайняті виробничими,
культурно-побутовими, господарськими
та іншими будівлями і спорудами,
справляється у розмірі 3 відсотків суми
земельного податку, обчисленого
відповідно до статей 274 і 275 цього
Кодексу.

З метою приведення вказаного
договору у відповідність до діючого
законодавства (законодавчо збільшено
розмір орендної плати) Луганською
міською радою прийнято рішення від
29.11.2011 № 16/123 «Про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
14.10.1996, державна реєстрація від 14.10.1996
№ 1708».

Зазначеним рішенням вирішено
внести зміни встановивши розмір
земельного податку із застосуванням до
нього коефіцієнту 3.

Однак, на теперішній час,
відповідач не звернувся до Управління
Луганської міської ради з питань
земельних ресурсів та зміни в договір
не внесені.

Враховуючи викладене, прокурор
пред'явив до відповідача позов з
вимогами внести вищевказані зміни у
договір у судовому порядку.

Згідно до ст. 30 Закону України
«Про оренду землі» зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» від 03.06.2008 № 309-VІ, внесені
зміни до частин четвертої та п'ятої
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», а саме, було встановлено, що
річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може бути
меншою трикратного розміру земельного
податку та не може перевищувати 12
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

Внесення змін до частин четвертої
та п'ятої статті 21 Закону України «Про
оренду землі» направлено саме на
підвищення цін на оренду землі
(мінімальна орендна плата була у
розмірі однократного земельного
податку, а стала не меншою трикратного
розміру земельного податку; розмір
максимальної орендної плати
збільшився до 12 відсотків нормативної
грошової оцінки земельної ділянки).

З 01.01.2011 зазначені частини
четверта та п'ята статті 21 Закону
України «Про оренду землі» виключені в
зв'язку з прийняттям Податкового
кодексу України (Закон України від
02.12.2010 «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
прийняттям Податкового кодексу
України), який діє з 01.01.2011 і має
аналогічні положення закріплені у ст.
288 Податкового кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 648 Цивільного кодексу
України. зміст договору, укладеного на
підставі правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони)
договору, має відповідати цьому акту.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України, договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Підставами для
зміни або розірвання договору є згода
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом; за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом; а
також у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору (ст. 652 Цивільного кодексу
України).

Як передбачено ст. 632 Цивільного
кодексу України, ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни /тарифи, ставки,
тощо/, які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Таким чином, враховуючи, що
договором (п. 14) була передбачена
можливість зміни розміру орендної
плати у разі підвищення цін (а законом
було підвищено ціну на орендну плату),
позивач вправі вимагати від
відповідача внесення відповідних змін
до договору оренди.

Зміст договору, укладеного на
підставі закону, має відповідати цьому
закону (ч. 1 ст. 648 ЦК України), тобто, якщо
розмір орендної плати визначено
законом, а встановлений договором
розмір орендної плати не відповідає
цьому закону, - договір підлягає
приведенню у відповідність до закону.

Таким чином, і законом (а не лише
договором) передбачена можливість
зміни розміру орендної плати.

Аналогічні висновки містяться і в
абзаці 5 пункту 2.19 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин».

Пунктом 2.19 (абз. 4) постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин» встановлено, що оскільки
відповідно до частини першої статті 188
ГК України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, внесення змін до
договору оренди землі у разі зміни
ставок орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів
уповноваженим органом повинно
здійснюватися з дотриманням порядку,
визначеного цією статтею ГК України.

У разі не досягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.
Оскільки орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, то
законодавча зміна граничного розміру
цієї плати є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленої
умовами договору (абз. 5 п. 2.19 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 № 6).

Як зазначено в рішенні Верховного
Суду України по справі № 41/81пд від
04.07.2011 орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, тому
законодавча зміна граничного розміру
цієї плати є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленої
умовами договору.

Згідно ст. 11128 Господарського
процесуального кодексу України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України
якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюються або
припиняються з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Отже, зміни до договору, які є предметом
розгляду, набирають сили з моменту
набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34
цього Кодексу кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За таких обставин, оцінивши
подані сторонами докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, враховуючи, що вимоги
прокурора підтверджені матеріалами
справи, її фактичними обставинами, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог та задоволення їх в
повному обсязі.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір в сумі 1218,00 грн
покладається на відповідача.

У судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85,
11128 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору на
право тимчасового користування землею
(у тому числі на умовах оренди) від
14.10.1996, державна реєстрація від 14.10.1996 №
1708, який укладений між Виконавчим
комітетом Луганської міської ради та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2,
предметом якого є земельна ділянка
площею 145,0 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, надана для розміщення
магазина та літнього майданчику,
терміном на 49 років, а саме:

викласти розділ 2 "Плата за землю"
договору у новій редакції:

"п. 2.1 розділу "Плата за землю" вказаного
договору у такій редакції: "Річна
орендна плата встановлюється у розмірі
земельного податку із застосуванням до
нього договірного коефіцієнту 3.

п. 2.2 Річна орендна плата за земельну
ділянку сплачується орендарем у
грошовій безготівковій формі за
базовий податковий (звітний) період,
який дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця".

3. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в доход
Державного бюджету України на поточний
рахунок 3006, банк отримувача: ГУ
ДКСУ в Луганській області, одержувач -
УДКСУ у м.Луганську, МФО 804013, код за
, код класифікації доходів
(ККД): 22030001, назва "Судовий збір"
(Державна судова адміністрація
України, 050); символ звітності банку: 206,
судовий збір у сумі 1218 грн 00 коп., видати
наказ після набрання рішенням законної
сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку на подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повне рішення складено та
підписано - 17.02.2014.

Суддя
В.О. Демидов