РІШЕННЯ

"12" лютого 2014 р.Справа № 921/1077/13-г/8

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Галамай О.З. при
секретарі Вербовській М.І.

розглянув матеріали справи

за позовом: Тернопільського
дошкільного навчального закладу № 22,
м.Тернопіль

до відповідача: Тернопільської
обласної дитячо - юнацької спортивної
школи, м.Тернопіль

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

Державна фінансова інспекція в
Тернопільській області, м.Тернопіль;

Управління освіти і науки
Тернопільської міської ради,
м.Тернопіль

про стягнення збитків за комунальні
послуги в розмірі 8 213,36 грн.

За участю представників:

від позивача: Тепла Л.П. - завідуюча ТДНЗ
№22, довідка № 1706/06 від 20.09.2013р.;

від відповідача: Танчук О.В.-
представник, довіреність б/н

від державної фінансової інспекції в
Тернопільській області: Коваленко О.І. -
головний спеціаліст - юрисконсульт,
довіреність № 5 від 08.01.2014р.;

від Управління освіти і науки: Вівчар
А.Д. - представник, довіреність № 2299/03
від 28.11.2013р.

Представникам сторін та третіх осіб
роз'яснено їх права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20, 22, 27 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними
засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України не
здійснювалася через відсутність
відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Тернопільської області
Тернопільським дошкільним навчальним
закладом № 22 за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача:
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області; Управління
освіти і науки Тернопільської міської
ради подано позов до Тернопільської
обласної дитячо - юнацької спортивної
школи про стягнення заборгованості за
комунальні послуги в сумі 8 213,36 грн.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 23 жовтня 2013
року суддею Гирилою І.М. порушено
провадження у справі №921/1077/13-г/8.
Розгляд справи неодноразово
відкладався з підстав, викладених у
відповідних ухвалах суду.

Розпорядженням голови господарського
суду Тернопільської області від
18.12.2013р. справу №921/1077/13-г/8 передано на
розгляд судді Галамай О.З.

Ухвалою суду від 18.12.2013р. суддею Галамай
О.З. справу №921/1077/13-г/8 прийнято до свого
провадження та призначено її до
розгляду на 15.01.2014р.

В судовому засіданні 15.01.2014р. до початку
розгляду справи по суті представник
позивача підтримав клопотання (вх. №
20017 від 04.12.2013р.) про зміну предмету
позову, а саме: стягнення збитків за
комунальні послуги в сумі 8 213,36 грн.

Відповідач в судове засідання 15.01.2014р.
не з'явився, причин неявки не повідомив,
хоча належним чином був повідомлений
про час і місце розгляду справи ухвалою
суду, яка надсилалась йому
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення поштового
відправлення. В зв'язку з його неявкою
розгляд справи відкладено на 05.02.2014 р.

В судовому засіданні 05.02.2014р. суд
перейшов до розгляду справи по суті та
оглянув оригінали документів, доданих
до позовної заяви.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю з пояснень, наданих в судовому
засіданні.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, однак через канцелярію
суду подав заяву про застосування
строку позовної давності (вх. № 4585 від
05.02.2014 р.), а також заперечення на заяву
про зміну предмета позову (вх. № 4584 від
05.02.2014р.), в якій стверджує, що позов є
безпідставним та просить суд в
задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача позовні
вимоги підтримали з підстав,
викладених у письмових поясненнях.
Враховуючи викладене, розгляд справи
відкладено на 12.02.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 12.02.2014р. позовні вимоги
підтримала повністю з підстав,
викладених у позовній заяві та
пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив з підстав, викладених у
відзиві на позов та пояснень, наданих в
судовому засіданні.

Представники третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача позовні
вимоги вважають правомірними та
такими, що підлягають до задоволення.

В судовому засіданні 12.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін та третіх осіб,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
встановив наступне:

02.01.2008р. між Тернопільським дошкільним
навчальним закладом № 22 (Наймодавець)
та Тернопільською обласною дитячо -
юнацькою спортивною школою (Наймач)
(надалі - ОДЮСШ) укладено договір найму,
відповідно до якого Наймодавець
передає, а Наймач приймає в
користування приміщення площею 433,1
кв.м. в будинку за адресою: м. Тернопіль,
вул. Лепкого, 1 для організації роботи
ОДЮСШ та телефон в даному приміщенні (п.
1.1. - 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору Наймач
зобов'язується регулярно раз в місяць
повертати Наймодавцю кошти, що
затрачаються ним на комунальні
послуги, послуги зв'язку та енергоносії
згідно виставленого рахунку. Зазначені
кошти повертаються в межах
затвердженого кошторису видатків
закладу Наймача (п. 3.1. Договору).

25 червня 2008 року між Тернопільським
дошкільним навчальним закладом № 22, як
уповноваженим органом по укладанню
договорів безоплатного користування в
особі завідуючої Теплої Л.П.
(Позичкодавець) та Тернопільською
обласною дитячо - юнацькою спортивною
школою (Користувач) укладено договір
безоплатного користування майном
комунальної власності №618, за умовами
якого Позичкодавець на підставі
рішення Тернопільської міської ради №
5/17/136 від 29.05.2008р. передав, а Користувач
прийняв в строкове користування окреме
індивідуально визначене майно
(нежитлові приміщення) комунальної
власності за адресою: м. Тернопіль, вул.
Лепкого, 1 площею 433,1 кв.м, що
знаходиться на балансі
Тернопільського дошкільного
навчального закладу № 22 під здійснення
навчально-тренувального процесу (п.1.1
Договору). 25.06.2008р. даний договір
погоджено начальником управлінням
освіти.

П.1.3 Договору сторони передбачили, що
приміщення передаються Користувачу з
комунікаціями і інвентарем, які
конструктивно з'єднані з приміщенням,
згідно акту приймання-передавання та
даних інвентарної справи.

Вступ Користувача в приміщення настає
одночасно із підписанням сторонами
договору та акту приймання-передавання
в користування приміщення (п.2.1
Договору). Відповідно до п. 9.1. Договору
та додатків до нього термін дії
договору встановлено до 31.12.2012р.

04.01.2010р. між Тернопільським дошкільним
навчальним закладом № 22 (далі ДНЗ № 22)
та Тернопільською обласною дитячо -
юнацькою спортивною школою (далі -
ОДЮСШ) укладено договір на
відшкодування комунальних послуг та
послуг зв'язку, за умовами якого ОДЮСШ
зобов'язалося відшкодовувати свою
частку вартості наданих ДНЗ № 22 послуг
за теплопостачання, водопостачання,
водовідведення, вивіз сміття -
пропорційно до займаної площі будинку,
яка становить 433,1 кв.м. (додаток 1),
послуг за енергоносії згідно з
показниками лічильника, послуг зв'язку
згідно з фактичними міськими та
міжміськими розмовами (п. 1.1, 3.1
Договору).

Щомісячний норматив відшкодування
вартості наданих послуг по 1 кв.м.
займаної площі визначається ДНЗ № 22
шляхом ділення загальних затрат в
цілому по будинку по кожному з видів
послуг за діючими розцінками і
тарифами комунальних служб на загальну
площу, що складає 433,1 кв.м. (п. 3.2
Договору).

Розрахункова вартість послуг згідно до
договору від 04.01.2010 р. складає 38 204,00 грн.
на 12 місяців, а саме: теплопостачання - 31
350,00 грн., водопостачання та
водовідведення - 1 000,00 грн.,
електроенергія - 2 800,00 грн., послуги
зв'язку - 3 000,00 грн., вивіз сміття - 54,00
грн. без ПДВ. Плата за надані послуги
проводиться щомісячно до 30 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі поданих ДНЗ № 22 рахунків (п. 2.1.
Договору). Термін дії договору
встановлено з 01.01.2010р. по 31.12.2010р.

В подальшому у 2011р. та у 2012р. між
сторонами на тих же умовах і з тих же
підстав були укладені аналогічні
договори на відшкодування комунальних
послуг (пропорційно до займаної площі
(433,1 кв.м) в будинку) та послуг зв'язку та
було здійснено перерахунок вартості
послуг. Так, зокрема, в договорі № 1 від
04.01.2011р. сторони домовились про те, що
розрахункова вартість послуг на 2011 р.
складає 42 405,72 грн. на 12 місяців, а саме:
теплопостачання - 36 100,00 грн.,
водопостачання та водовідведення - 870,00
грн., електроенергія - 2 180,00 грн., послуги
зв'язку - 3 000,00 грн., вивіз сміття - 255,72
грн. без ПДВ. Договір діє до 31.12.2011р. В
договорі № 1 від 04.01.2012р. сторони
домовились, що розрахункова вартість
послуг складає 65 721,20 грн. на 12 місяців, а
саме: теплопостачання - 58 890,00 грн.,
водопостачання та водовідведення - 960,00
грн., електроенергія - 2 600,00 грн., послуги
зв'язку - 3 000,00 грн., вивіз сміття - 271,20
грн. без ПДВ. Договір діє до 31.12.2012р.

В період з 17 грудня 2012р. по 12.02.2013р.
Державною фінансовою інспекцією в
Тернопільській області проведено
ревізії фінансово-господарської
діяльності дошкільних навчальних
закладів та установ, що обслуговуються
Централізованою бухгалтерією
дошкільних навчальних закладів
комунальної власності Управління
освіти і науки Тернопільської міської
ради за період з 01.04.2010 року по 01.11.2012
року, за наслідками якої 19.02.2013р.
складено Акт за № 03-22/24.

Відповідно до даного акту
Держфінінспекцією встановлено, що в
порушення п.п. 3, 11 "Методики розрахунку
і порядку використання плати за оренду
державного майна", затвердженої
постановою КМ України від 04.10.1995 р. №786
(із змінами), п. 22, 43 абз. 5 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМ України від 28.02.2002р. №228,
та ст. 48 Бюджетного кодексу України,
видатки по оплаті за комунальні
послуги (теплопостачання), спожиті
орендарем - Тернопільською обласною
дитячо-юнацькою спортивною школою
(відповідачем у справі) на підставі
договору безоплатного користування
майном комунальної власності № 618 від
25.06.2008 року, за період з 01.04.2010 року по
01.11.2012 року, частково проведено за
рахунок коштів загального фонду
кошторису на суму 10806,07 грн. Зокрема, з
метою визначення фактично орендованих
відповідачем площ приміщень проведено
обстеження приміщення ТДНЗ №22, яким
користується Тернопільська обласна
дитячо-юнацька спортивна школа та
виявлено, що площа приміщення, яке
знаходиться у користуванні останнього
становить 469,6 кв.м, а не 433,1 кв.м, як
зазначено в договорі. У зв'язку із
наведеним адміністрацією
Тернопільським ДНЗ №22 проведено
донарахування за теплопостачання за
період з 01.04.2010 року по 31.10.2012 року.

Враховуючи вищевикладене, 19.03.2013р.
позивачем надіслано відповідачу
претензію за № 86, в якій зобов'язано
останнього до 25.03.2013р. погасити
донараховану суму заборгованості за
комунальні послуги в сумі 8 213,36 грн.
Однак листом (№ 79 від 26.03.2013р.)
відповідач повідомив позивача про те,
що донарахований борг в сумі 8 213,36 грн.
може бути оплачений при отриманні
ОДСЮШ додаткових коштів та укладенні
необхідних для цього документів. Також
зазначив, що 07.03.2013р. він звернувся до
розпорядника коштів з відповідним
листом.

Враховуючи те, що донарахований борг в
сумі 8 213,36 грн. відповідачем в
добровільному порядку не сплачений,
позивач звернувся до господарського
суду та з врахуванням заяви про зміну
предмета позову просить стягнути з
відповідача збитки за комунальні
послуги в розмірі 8 213 грн. 36 коп.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Державна
фінансова інспекція в Тернопільській
області вважає позовні вимоги
обґрунтованими та просить позов
задовольнити з підстав, викладених у
поясненні (вх. № 18146 від 04.11.2013р.). При
цьому зазначає, що під час проведення
ревізії, з метою визначення фактично
орендованих площ приміщень, комісією
проведено обстеження приміщень ДНЗ №
22, які передані в оренду ДЮСШ, та
встановлено розбіжність між фактично
орендованою площею та площею яка
зазначена в інвентарних справах
будівель. У зв'язку з чим, відповідачем
не в повному обсязі проводилось
відшкодування вартості за
теплопостачання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Управління
освіти і науки Тернопільської міської
ради вважає позовні вимоги
обґрунтованими та просить позов
задовольнити з підстав, викладених у
поясненні (вх. № 20271 від 09.12.2013р.).
Зокрема зазначає, що під час проведення
ревізії 19.02.2013р. представниками
відповідача та позивача було складено
акт про результати контрольних обмірів
приміщення, яким користується
відповідач. В акті на підставі
інвентарної справи (виготовленої у
2008р.) встановлено, що площа приміщення,
яке знаходиться в користуванні
становить 469,6 кв.м. а не 433,1 кв.м. як було
зафіксовано у договорі №618 від 25.06.2008р.
В зв'язку з тим, що площа, якою реально
користується відповідач є більшою на
36,5 кв.м. від тієї, яка була вказана в
договорі, було проведено донарахування
за теплопостачання за період з 01.04.2010р.
по 31.10.2012р.

Відповідач позовні вимоги вважає
безпідставними та просить відмовити в
задоволенні позову, з підстав,
викладених у запереченнях на позов.
Зокрема стверджує, що Тернопільська
ОДСЮШ сплачувала комунальні послуги
безоплатно переданого в користування
майна (приміщення) відповідно до
укладеного договору від 25.06.2008 року за
№618, в якому чітко визначена площа
приміщення, а саме - 433,1 кв.м. Зазначає,
що заявлену позивачем до стягнення
суму боргу відповідач міг би оплатити
лише у випадку внесення змін до рішення
Тернопільської міської ради
(збільшення площі) від 29.05.2008 року за
№5/17/136 та укладення додаткової угоди.
Проте управлінням освіти і науки
Тернопільської міської ради такі дії
не були вчинені. Тільки 25 березня 2013
року між сторонами було укладено
договір позички (безоплатного
користування) майна комунальної
власності №788, за умовами якого
Позичкодавець на підставі рішення
Тернопільської міської ради № 6/30/6 від
22.03.2013р. безоплатно передав, а
Користувач прийняв в строкове
користування окреме індивідуально
визначене майно (нежитлові приміщення)
комунальної власності за адресою: м.
Тернопіль, вул. Лепкого, 1 площею 469,6
кв.м. Відтак, позовні вимоги вважає
безпідставними та в задоволенні позову
просить відмовити. Окрім того,
відповідач просить до даної справи
застосувати термін позовної давності
(заява від 05.02.2014 р.).

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін та третіх осіб,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги до задоволення не підлягають.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного:

Господарські відносини, що виникають у
процесі організації та здійснення
господарської діяльності між
суб'єктами господарювання, згідно із
положеннями Господарського
процесуального кодексу України є
предметом регулювання Господарського
кодексу України.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, а саме цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
непередбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

В силу ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами,
та однією з підстав виникнення
зобов'язань.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

П.1 ст. 14 ЦК України передбачено, що
цивільні обов'язки виконуються в межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, у
встановлений строк (термін) його
виконання та вимог цього Кодексу, інших
активів цивільного законодавства,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.
Приписами пункту 4 статті 611 вказаного
Кодексу унормовано, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, у вигляді
відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором.

Відповідно до договорів на
відшкодування комунальних послуг та
послуг зв'язку від 04.01.2010р., від 04.01.2011р.
та від 04.01.2012р. ОДЮСШ зобов'язалася
відшкодовувати свою частку вартості
наданих ДНЗ № 22 послуг за
теплопостачання, водопостачання,
водовідведення, вивіз сміття -
пропорційно до займаної площі будинку
(додаток 1), яка становить 433,1 кв.м,
послуг за енергоносії згідно з
показниками лічильника, послуг зв'язку
згідно з фактичними міськими та
міжміськими розмовами (п. 1.1, 3.1
Договору).

Щомісячний норматив відшкодування
вартості наданих послуг по 1 кв.м.
займаної площі визначається ДНЗ № 22
шляхом ділення загальних затрат в
цілому по будинку по кожному з видів
послуг за діючими розцінками і
тарифами комунальних служб на загальну
площу, що складає 433,1 кв.м. (п. 3.2
Договору).

Під час проведення Державною
фінансовою інспекцією в
Тернопільській області ревізії
фінансово - господарської діяльності
дошкільних навчальних закладів та
установ, що обслуговуються
Централізованою бухгалтерією
дошкільних навчальних закладів
комунальної власності Управління
освіти і науки Тернопільської міської
ради за період з 01.04.2010 року по 01.11.2012
року, встановлено розбіжність між
фактично орендованою ОДЮСШ площею та
площею яка зазначена в інвентарних
справах будівель ДНЗ № 22, про що
складено акт за № 03-22/24.

В зв'язку з тим, що площа, якою реально
користується відповідач є більшою на
36,5 кв.м. від тієї, яка була вказана в
договорі, ДНЗ № 22 було проведено
донарахування за теплопостачання за
період з 01.04.2010р. по 31.10.2012р.

Законом України "Про
житлово-комунальні послуги" № 1868 від
24.06.2004р., з наступними змінами та
доповненнями, передбачено, що
комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством
(ст. 1 абз. 10 Закону).

Ст. 13 згаданого вище Закону чітко
зазначено, що теплопостачання належить
до комунальних послуг, а відтак,
входить до складу фактичних витрат за
користування комунальними послугами,
які відповідач зобов'язаний сплачувати
позивачу відповідно до укладеного
договору.

Ст. 599 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525 ЦК
України).

Таким чином, дослідивши умови
укладених Договорів на відшкодування
комунальних послуг та послуг зв'язку
від 04.01.2010р., від 04.01.2011р. та від 04.01.2012р.,
судом встановлено, що на відповідача
покладено обов'язок по відшкодуванню
фактичних витрат за користування
комунальними послугами, в т.ч. і
послугами з теплопостачання, але в
межах договірних величин, зокрема -
пропорційно до займаної площі будинку
(додаток 1), яка становить 433,1 кв.м.

Пред'явлені позивачем до стягнення
збитки за комунальні послуги в сумі
8213,36 грн. нараховано в зв'язку з тим, що
площа, якою реально користується
відповідач, є більшою на 36,5 кв.м. від
тієї, яка була вказана в договорі.

За приписами статті 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків в результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Під збитками розуміють
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права, реальні збитки;
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушено, упущена вигода.

Відшкодування збитків - це міра
відповідальності за правопорушення в
сфері господарювання, тому її
застосування можливе лише за наявності
підстави відповідальності,
передбаченої законом.

У відповідності до статті 224
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
стороною, втрата або пошкодження її
майна, а також неодержані нею доходи,
які б управнена сторона одержала у разі
належного виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення
господарської діяльності другою
стороною. Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: 1) протиправної
поведінки; 2) збитків; 3) причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
боржника та збитками; 4) вини. Якщо хоча
б один елемент складу правопорушення
відсутній, то за загальним правилом, це
виключає настання відповідальності,
передбаченої статтею 623 Цивільного
кодексу України.

Отже, за приписами наведених норм
позивач повинен довести суду належними
та допустимими доказами факт
заподіяння йому збитків, розмір цих
збитків, невиконання зобов'язань
відповідачем та причинний зв'язок між
невиконанням зобов'язання і
заподіяними збитками.

(Аналогічної правової позиції щодо
наслідку відсутності будь-якої з ознак
збитків дотримується Вищий
господарський суд України, зокрема, у
своїх постановах від 25.01.2011р. № 2/125-10,
від 29.09.2010р. № 15/109-09, від 25.05.2010р. №
16/99-09-2418 тощо).

Крім того, позивачем не надано суду
доказів звернення ним з 01.04.2010р. по
31.10.2012р. (період, за який проведено
донарахування) до Управління освіти і
науки Тернопільської міської ради із
заявами про внесення змін до рішення
Тернопільської міської ради №5/17/136 від
29.05.2008 року щодо збільшення площі,
переданої в користування
відповідачеві чи укладення протягом
вказаного періоду додаткових угод на
збільшення даної площі.

У договорах на відшкодування
комунальних послуг та послуг зв'язку
від 04.01.2010р., від 04.01.2011р. та від 04.01.2012р.
не передбачено обов'язку відшкодування
відповідачем вартості комунальних
послуг, в т.ч. теплопостачання, понад
розрахункову вартість витрат за
комунальні послуги за 2010, 2011, 2012
рр.(додатки 1 до договорів) згідно
зазначеної в договорах площі. З огляду
на викладене, в діях відповідача
відсутня протиправна поведінка
(порушення господарського
зобов'язання) відповідача та причинний
зв'язок між нею та збитками.
Недоведеність вказаних ознак виключає
настання цивільно-правової
відповідальності відповідача у
вигляді покладення на нього обов'язку з
відшкодування збитків.

Щодо вимоги відповідача (вх. № 4585 від
05.02.2014р.) про застосування до даної
справи терміну позовної давності,
господарський суд зазначає наступне:

- відповідно до Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
29 травня 2013 року № 10 "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів", за змістом частини першої
статті 261 ЦК України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи;

- перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості, і, лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення;

- висновок про застосування позовної
давності відображається у
мотивувальній частині рішення
господарського суду.

Відтак, дослідивши матеріали справи та
враховуючи Постанову Пленуму Вищого
господарського суду України від 29
травня 2013 року № 10 "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів" господарський суд відмовляє
відповідачеві у застосуванні до даної
справи терміну позовної давності,
оскільки позивачем не доведено факту
порушення його права або охоронюваного
законом інтересу по відшкодуванню
відповідачем збитків за комунальні
послуги в розмірі 8 213,36 грн.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За ст. 43 ГПК України, господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з
положень чинного законодавства
України, матеріалів та обставин справи,
враховуючи практику застосування
законодавства вищими судовими
інстанціями, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги до задоволення не
підлягають.

У відповідності до вимог ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись cт.ст. 3, 4, 41, 42, 43,44, 45,46, 12, 32, 33, 34,
35, 36, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 17.02.2014р.

Суддя
Галамай О.З.