ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Справа № 21/93б

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддівМіщенка П.К.,
Куровського С.В., Поліщука В.Ю.,
розглянувши касаційну скаргу
Стахановської об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у Луганській
області

на додаткову ухвалу та на постанову у
справі господарського суду
господарського суду Луганської
області від 16.07.2013 року Донецького
апеляційного господарського суду від
12.08.2013 року №21/93б Луганської області

за заявою доСтахановської об'єднаної
державної податкової інспекції
головного управління Міндоходів у
Луганській області Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвар"провизнання банкрутом

Представники сторін у судове засідання
не з'явились.

В С Т А Н О В И В:

Додатковою ухвалою господарського
суду Луганської області від 16.07.2013 року
(Суддя - Кривохижа Т.Г.) замінено
кредитора - Стахановську ОДПІ
Луганської області, ідентифікаційний
код 38696308, вул. Леніна, 25, м. Стаханов
Луганської області, його
правонаступником Стахановською ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Луганській області, ідентифікаційний
код 38696308, вул. Леніна, 25, м. Стаханов
Луганської області; задоволено вимогу
за заявою від 18.04.2013 року б/н з
урахуванням уточнення її за заявою
19.06.2013 року б/н арбітражного керуючого
Мельничука Олександра Михайловича у
справі №21/93б про банкрутство ТОВ
"Інвар" м. Стаханов Луганської області,
вул. Макерова, 11/81, ідентифікаційний код
30648346; стягнуто з зобов'язальної сторони
- кредитора - Стахановської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Луганській області, ідентифікаційний
код 38696308, вул. Леніна, 25, м. Стаханов
Луганської області, на користь СПД -
арбітражного керуючого Мельничука О. М.
(ідентифікаційний номер , рахунок
2638 у ПАТ "Акцент-Банк") суму боргу у
3540,88 грн. з оплати послуг ліквідатора
ТОВ "Інвар" м. Стаханов Луганської
області, вул. Макерова, 11/81,
ідентифікаційний код 30648346, у справі
№21/93б; видано наказ.

Постановою господарського суду
Донецької області від 12.08.2013 року
(колегія суддів: головуючий - М'ясищев
А.М.; Будко Н.В.; Манжур В.В.) ухвалу
господарського суду Луганської
області від 16.07.2013 року у справі №21/93б
залишено без змін, апеляційну скаргу
без задоволення.

Не погодившись із судовими актами
попередніх інстанцій Стахановська
об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Луганській області
звернулась до Вищого господарського
суду України з проханням їх скасувати
та відмовити Мельничуку О.М. у
задоволенні заяви про видачу судового
наказу у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована
неправильним застосуванням судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального права, а саме ст. 31 , 23, 52
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", 1, 12 ГПК
України.

На думку заявника, зокрема, чинним
законодавством про банкрутство не
встановлено порядку видачі наказів у
справах про банкрутство. Крім того,
господарським судам не підвідомчі
справи за позовами про стягнення
заборгованості з суб'єктів владних
повноважень і без укладання будь-яких
договорів, а в даному випадку жодних
договорів між Стахановською ОДПІ та
Мельничуком О.М. не укладалося і справа
не підлягає розгляду у господарському
суді Луганської області.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судами
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ухвалою господарського суду
Луганської області від 02.03.2010 року
затверджено встановлений комітетом
кредиторів розмір оплати послуг
арбітражному керуючому Мельничуку О.М.
за виконання ним повноважень
ліквідатора по справі, починаючи з
19.11.2009 року по 26.01.2010 року - у загальному
розмірі 3540,88 грн., із розрахунку 1488,00
грн. (869 грн. x 2) щомісячно, а з 26.01.2010 року
до закінчення процедури ліквідації - у
1738 грн. щомісячно; оплату послуг за
період з 19.11.2009 року по 26.01.2010 року
здійснювати за рахунок коштів
ініціюючого кредитора - Стахановської
ОДПІ в Луганській області, а з 26.01.2010
року до закінчення строку
ліквідаційної процедури - за рахунок
коштів, отриманих від реалізації майна
банкрута; затверджено звіт від 15.02.2010
року №б/н ліквідатора Мельничука О.М.
та ліквідаційний баланс банкрута - ТОВ
"Інвар" м. Стаханов Луганської області,
ліквідовано банкрута - ТОВ "Інвар" м.
Стаханов Луганської області.
Визначено, що вимоги, не задоволені за
недостатністю майна у банкрута,
вважаються погашеними; провадження у
справі та повноваження ліквідатора
Мельничука О. М., ліцензія АВ № 158345 від
26.10.2006 року припинено; скасовано
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Арбітражний керуючий Мельничук О.М.
звернувся до господарського суду з
заявою про видачу наказу про стягнення
з ініціюючого кредитора -
Стахановської ОДПІ суми боргу за
надані послуги у розмірі 3 540,88грн., з
посиланням на те, що зобов'язальна
сторона приписи ухвали суду від 02.03.2010
року до цього часу не виконала, тому
йому не сплачено борг у розмірі 3 540,88
грн., що підтверджується рахунками від
06.09.2010 року №4, №6, претензією від 17.07.2012
року про стягнення заборгованості,
рахунком №25 від 17.07.2012 року, доказами
направлення рахунків та претензії
Стахановській ОДПІ, довідкою ПАТ
"Акцент-Банк" м. Дніпропетровськ, згідно
до якої на рахунок 2638, відкритий
на ім'я Мельничука О.М. грошових коштів
від органів Стахановської ОДПІ ДПС
Луганської області не надходило.

У відповіді на претензію Стахановською
ОДПІ вимога арбітражного керуючого
була відхилена.

Під час розгляду заяви арбітражного
керуючого Мельничука О.М.
господарським судом за клопотанням
від 19.06.2013 року №250/9/17 Стахановської
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Луганській області, з урахуванням
приписів ст. 25 ГПК України, здійснено
процесуальне правонаступництво у
зв'язку з реорганізацією - замінено
кредитора у справі - Стахановську ОДПІ
Луганської області його
правонаступником - Стахановською
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

Відповідно ст.41 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст. 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції до набрання чинності з
19.01.2013 року внесених змін, далі - Закон
про банкрутство), надання послуг
професійного (ліцензованого)
арбітражного керуючого відбувається
на платній основі; оплата послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) у
зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом.

Вказаною нормою передбачено, що за
період від дня винесення господарським
судом ухвали про порушення провадження
у справі про банкрутство і до дня
першого засідання комітету кредиторів,
на якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, оплата послуг
арбітражного керуючого здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.

В подальшому відповідно до ч. 12 ст. 31
Закону про банкрутство розмір та
порядок оплати послуг арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
встановлюється комітетом кредиторів з
наступним затвердженням судом.

При цьому, Законом про банкрутство
встановлено спеціальні джерела оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, а саме за
рахунок коштів, одержаних від продажу
майна боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Також, згідно з ч. 14 вказаної статті
звіт про оплату послуг, відшкодування
витрат арбітражного керуючого
затверджується рішенням комітету
кредиторів та ухвалою господарського
суду.

За змістом ст.ст. 44, 84 ГПК України
витрати на оплату послуг арбітражного
керуючого входять до складу судових
витрат і їх стягнення повинно
здійснюватись у справі, під час
розгляду якої такі витрати виникли.

У випадку відмови ініціюючого
кредитора від оплати послуг
арбітражного керуючого в
добровільному порядку, суд, припиняючи
провадження у справі, повинен вирішити
це питання та видати наказ про
примусове стягнення грошових коштів.

Таким чином, відносини щодо оплати
послуг арбітражного керуючого
нерозривно пов'язані зі справою про
банкрутство, тому такі вимоги мають
розглядатися в межах означеної справи.

Отже, у даному випадку, припиняючи
провадження у даній справі, ухвалою
господарського суду Луганської
області від 02.03.2010 року у справі №21/93б
не прийнято рішення з питання
стягнення із зобов'язаної особи -
кредитора оплати послуг арбітражного
керуючого Мельничука О.В.

Ухвала суду від 02.03.2010 року у справі
№21/93б є правовою підставою для
фактичного здійснення оплати послуг
арбітражного керуючого, а також
підставою для добровільної оплати
послуг арбітражного керуючого у
розмірі та порядку, встановленому
господарським судом Луганської
області.

Стахановська ОДПІ, як кредитор,
реалізувала своє право ініціювати
провадження по справі про банкрутство
в порядку, визначеному Законом про
банкрутство, а відтак, має нести й
відповідні витрати, визначені цим же
Законом, незалежно від того чи має
інспекція, як кредитор, власні кошти, чи
ні.

Оскільки у межах даної справи не було
стягнуто з ініціюючого кредитора на
користь ліквідатора Мельничука О.М.
грошових сум з оплати послуг, суд
першої інстанції правомірно виніс
додаткову ухвалу, за якою вирішив
питання щодо стягнення з
зобов'язальної сторони (якою
добровільно не була сплачена
заборгованість) - Стахановської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Луганській області, на користь СПД -
арбітражного керуючого Мельничука О.М.
(ідентифікаційний номер , рахунок
2638 у ПАТ "Акцент-Банк") суму боргу у
3540,88 грн. з оплати послуг ліквідатора
ТОВ "Інвар" м. Стаханов Луганської
області та видав відповідний наказ.

Отже, з огляду на приписи ст. ст. 88, 116 ГПК
України господарський суд Луганської
області під час прийняття додаткової
ухвали у даній справі, із якою
погодився апеляційний господарський
суд, дійшов обґрунтованого висновку
про те, що порушене право арбітражного
керуючого підлягає судовому захисту, а
заява арбітражного керуючого -
правомірному задоволенню.

З урахуванням встановлених ст. ст. 1115,
1117 ГПК України меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
касаційної інстанції вважає, що під час
розгляду справи апеляційним та
місцевим господарськими судами її
фактичні обставини були встановлені на
підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів в їх сукупності, висновки
господарських судів попередніх
інстанцій відповідають цим обставинам
і їм дана належна юридична оцінка,
доводи оскаржувача не спростовують
обґрунтованості висновків судів
попередніх інстанцій, а тому відсутні
підстави для зміни чи скасування
оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК
України Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Стахановської
об'єднаної державної податкової
інспекції головного управління
Міндоходів у Луганській області
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 12.08.2013 року та
додаткову ухвалу господарського суду
Луганської області від 16.07.2013 року у
справі №21/93б залишити без змін.

Головуючий
П.К. Міщенко

Судді С.В. Куровський

В.Ю. Поліщук