ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.
Справа № 917/1696/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя
Ільїн О.В. , суддя Черленяк М.І.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

за участю:

прокурора - Маматова М.О., посвідчення №
019205 від 31 липня 2013 року,

представників:

1-го відповідача - не з'явився,

2-го відповідача - Колотія Ю.В., за
довіреністю № 27 від 24 лютого 2014 року;
Тесленко-Колісник А.В., за довіреністю
№ 28 від 24 лютого 2014 року,

3-ї особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу другого відповідача
(вх. № 3900П/1-6) на рішення Господарського
суду Полтавської області від 28 жовтня
2013 року у справі № 917/1696/13

за позовом Полтавського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері, м. Полтава

до 1. Решетилівської районної державної
адміністрації, с. Решетилівка
Решетилівського району Полтавської
області

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротехсервіс", с.
Решетилівка Решетилівського району
Полтавської області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Державна інспекція
сільського господарства в Полтавській
області, м. Полтава

про 1) визнання незаконним та
скасування розпорядження голови
Решетилівської РДА № 162 від 02.06.2010 р.;

2) визнання незаконним та скасування
розпорядження голови Решетилівської
РДА № 213 від 24.03.2011 р.;

3) визнання недійсним Договору
оренди земельної ділянки з
розташованим на ній водним об'єктом
від 04.05.2011 р. та скасування його
державної реєстрації;

4) зобов'язання повернути земельну
ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 28 жовтня 2013 р. у
справі № 917/1696/13 (суддя Погрібна С.В.)
позов задоволено. Визнано незаконним
та скасовано розпорядження голови
Решетилівської РДА № 162 від 02.06.2010 р.
"Про передачу в оренду земельної
ділянки та надання дозволу на розробку
та виготовлення технічної
документації із землеустрою, що
посвідчує право оренди на земельну
ділянку ТОВ "Агротехсервіс" на
території Потічанської сільської ради
Решетилівського району"; визнано
незаконним та скасовано розпорядження
голови Решетилівської РДА № 213 від
24.03.2011 р. "Про внесення змін до
розпорядження голови Решетилівської
РДА № 162 від 02.06.2010 р.; визнано недійсним
Договір оренди земельної ділянки з
розташованим на ній водним об'єктом від
04.05.2011 р. та скасовано його державну
реєстрацію; зобов'язано ТОВ
"Агротехсервіс" повернути земельну
ділянку загальною площею 13,55 га з
кадастровим номером 000130081,
розташовану на території Потічанської
сільської ради до земель державної
власності.

Другий відповідач - ТОВ "Агротехсервіс",
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення
господарським судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення Господарського суду
Полтавської області від 28 жовтня 2013 р. у
справі № 917/1696/13 скасувати, та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

13 січня 2014 року на адресу Харківського
апеляційного господарського суду від
третьої особи - Державної інспекції
сільського господарства в Полтавській
області надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутністю його
представника (вх.204), в якому просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Полтавської області від 28 жовтня
2013 року по справі № 917/1696/13 залишити без
змін.

Розгляд апеляційної скарги
відкладався.

В судове засідання 25 лютого 2014 року
представник Решетилівської районної
державної адміністрації та Державної
інспекції сільського господарства в
Полтавській області не з'явились, про
час та місце розгляду апеляційної
скарги повідомлені належним чином, про
що свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення, які містяться
в матеріалах справи. Відзиви на
апеляційну скаргу суду не надали.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників другого
відповідача, які підтримали апеляційну
скаргу, прокурора, який просив рішення
місцевого господарського суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, розглянувши справу у
відповідності до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів дійшла
висновку, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню,
виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення,
господарський суд першої інстанції
виходив з того, що оспорюваними
розпорядженнями, зокрема,
розпорядження голови Решетилівської
районної державної адміністрації № 162
від 02 червня 2010 року "Про передачу в
оренду земельної ділянки та надання
дозволу на розробку та виготовлення
технічної документації із землеустрою,
що посвідчує право оренди на земельну
ділянку ТОВ "Агротехсервіс" на
території Потічанської сільської ради
Решетилівського району", було надано
дозвіл ТОВ "Агротехсервіс" на
виготовлення технічної документації
із землеустрою, а не на розробку
проекту землеустрою, чим було порушено
вимоги земельного законодавства.

Договір оренди земельної ділянки від 04
травня 2011 року, який був укладений на
підставі спірних розпоряджень,
укладений з порушенням вимог
законодавства, зокрема, статті 15 Закону
України "Про оренду землі", оскільки не
містить обмежень на використання
земель водного фонду, передбачених
статтею 61 Земельного кодексу України,
чинних на той час.

Застосовуючи до спірних правовідносин
приписи статей 14, 19 Конституції
України, статті 21 Цивільного кодексу
України, статті 15 Закону України "Про
оренду землі" та вимоги статей 61, 123
Земельного кодексу України, суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Судова колегія не погоджується з таким
висновком місцевого господарського
суду з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи,
розпорядженням голови Решетилівської
районної державної адміністрації № 162
від 02 червня 2010 року "Про передачу в
оренду земельної ділянки та надання
дозволу на розробку та виготовлення
технічної документації із землеустрою,
що посвідчує право оренди на земельну
ділянку ТОВ "Агротехсервіс" на
території Потічанської сільської ради
Решетилівського району", на підставі
рішення Потічанської сільської ради
двадцять другої сесії п'ятого
скликання від 20 травня 2010 року,
вирішено передати в оренду земельну
ділянку ТОВ "Агротехсервіс" загальною
площею 15,4 га, в т.ч. під водним дзеркалом
- 6,10 га, сінокіс - 9,30 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва терміном на 49 років на
території Потічанської сільської ради
Решетилівського району та надано
дозвіл на розробку технічної
документації, що посвідчує право
оренди на земельну ділянку (а.с. 18).

Розпорядженням голови Решетилівської
районної державної адміністрації № 213
від 24 березня 2011 року "Про внесення змін
до розпорядження голови
Решетилівської районної державної
адміністрації № 162 від 02 червня 2010 року"
були внесені зміни до пункту 1,
відповідно до якого було змінено площу
земельної ділянки і вирішено: "Передати
в оренду ТОВ "Агротехсервіс" земельну
ділянку загальною площею 13,55 га, в т.ч.
під водним дзеркалом - 6,10 га, пасовища -
3,85 га, під греблею - 0,28 га, багаторічні
насадження - 3,32 га для
рибогосподарських потреб терміном на 49
років" (а.с.22).

04 травня 2011 року між Решетилівською
районною державною адміністрацією та
ТОВ "Агротехсервіс" був укладений
договір оренди земельної ділянки з
розташованим на ній водним об'єктом,
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Решетилівському районі 25 листопада 2011
року за № 01796 (а.с.31-33).

26 квітня 2010 року директор ТОВ
"Агротехсервіс" на виконання спірних
розпоряджень звернувся до ПП
«АЛАН-ЗЕМ» з клопотанням виконати
роботи по виготовленню Технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право оренди земельної ділянки ТОВ
"Агротехсервіс" на території
Потічанської сільської ради за межами
населених пунктів (а.с. 23).

Відповідна технічна документація була
виготовлена; 11 травня 2011 року відділом
містобудування та архітектури
Решетилівської районної державної
адміністрації та відділом Держкомзему
у Решетилівському районі Полтавської
області були надані відповідні
висновки (а.с. 24-27); 27 жовтня 2010 року
оформлені акти встановлення та
узгодження меж земельній ділянці, яка
надається в оренду та присвоєний
кадастровий номер 000130081 (а.с. 28-29).

Державною інспекцією сільського
господарства в Полтавській області на
вимогу Полтавської міжрайонної
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері, була
проведена перевірка додержання ТОВ
"Агротехсервіс" вимог земельного
законодавства України при
використанні земель водного фонду в
адміністративних межах Потічанської
сільської ради Решетилівського району
Полтавської області.

При проведенні перевірки встановлено,
що прибережна захисна смуга ставка,
частково орієнтованою площею 1,00 га
розорена та засаджена городиною, в чому
вбачається порушення щодо
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням, а також
встановлено факт самовільного
зайняття земельної ділянки площею 1,5
га. Крім того, під час проведення
перевірки при опрацюванні документів,
на підставі яких було надано в
користування земельну ділянку,
встановлено факт порушення
Решетилівською районною державною
адміністрацією, при винесенні спірних
рішень, чинного законодавства, а саме
статей 123, 134 Земельного кодексу
України. По факту перевірки був
складений відповідний Акт від 30 липня
2013 року (а.с. 34-40).

Звертаючись з позовом до суду про
визнання недійсними розпорядження
Решетилівської РДА № 162 від 02 червня 2010
року, № 213 від 24 березня 2011 року та
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки з розташованим на
ній водним об'єктом від 04 травня 2011
року, укладеного між Решетилівською
районною державною адміністрацією та
ТОВ "Агротехсервіс", прокурор посилався
на здійснення передачі за спірним
рішенням земельної ділянки в порушення
статті 123 Земельного кодексу України за
технічною документацією, а не за
проектом відведення, що в силу статей 21,
203, 215 Цивільного кодексу України є
підставою недійсності оспорюваних
розпоряджень та договору.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, за статтею 2 Земельного
кодексу України земельними
відносинами є суспільні відносини щодо
володіння, користування і
розпорядження землею, суб'єктами в яких
виступають громадяни, юридичні особи,
органи місцевого самоврядування та
органи державної влади, а об'єктами -
землі в межах території України,
земельні ділянки та права на них, у тому
числі на земельні паї (частки).

Відповідно до частини 1 статті 13
Конституції України земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу
України встановлено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Статтею 124 Земельного кодексу України
(в редакції, чинній на момент прийняття
спірних розпоряджень та укладення
договору) встановлений порядок
передачі земельних ділянок в оренду та
визначено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Згідно з частинами 4, 5 статті 16 Закону
України "Про оренду землі" (в редакції,
чинній на момент прийняття оспорюваних
розпоряджень та укладення договору),
якою встановлено порядок укладання
договору оренди землі, передача
земельної ділянки, межі якої визначено
в натурі (на місцевості), в оренду без
зміни її цільового призначення
здійснюється без розроблення проекту
її відведення. У разі зміни цільового
призначення земельної ділянки надання
її в оренду здійснюється за проектом
відведення в порядку, встановленому
законом.

За приписами статті 15 Закону України
"Про оренду землі" проект відведення
земельної ділянки не визначений
законом як підстава набуття права на
земельну ділянку і не є
правовстановлюючим документом,
спрямованим на набуття, зміну або
припинення прав та обов'язків сторін, а
є лише невід'ємною частиною договору
оренди земельної ділянки. Така правова
позиція викладена в п.2.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 травня 2011 року № 6 "Про
деякі питання практики розгляду справ
у спорах, що виникають із земельних
відносин".

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що статтею 184
Земельного кодексу України визначено,
що землеустрій передбачає, зокрема,
складання проектів відведення
земельних ділянок та встановлення в
натурі (на місцевості) меж земельних
ділянок.

Встановлення на місцевості меж
земельних ділянок проводиться за
процедурою, визначеною статтею 55
Закону України "Про землеустрій".

В свою чергу, проектом відведення є
технічна документація, необхідна для
здійснення дій по формуванню земельної
ділянки з певним цільовим призначенням
як об'єкта права.

Щодо посилання прокурора в позовній
заяві на порушення вимог земельного
законодавства з боку відповідачів в
частині надання Решетилівською
районною державною адміністрацією
дозволу на виготовлення технічної
документації із землеустрою, а не на
розробку проекту землеустрою, що
унеможливило проходження проектом
обов'язкової в даному випадку
державної експертизи землевпорядної
документації, то колегія суддів
звертає увагу на таке.

Як убачається із матеріалів справи, і
не було взято до уваги місцевим
господарським судом, адміністрація
Решетилівського району в межах своїх
повноважень у спірний період
зобов'язувало орендарів виготовляти
саме технічну документацію, яка в
подальшому проходила відповідну
перевірку та погодження у відповідних
організаціях, у зв'язку із постійними
змінами в земельному законодавстві
щодо оренди землі та водних об'єктів, а
також відсутність нормативного
врегулювання порядку виготовлення
проектів землеустрою (а.с. 73).

В судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду від 25
лютого 2014 року представниками другого
відповідача було надано клопотання №61
від 26 травня 2010 року директора ТОВ
"Агротехсервіс" до голови
Решетилівської районної державної
адміністрації про надання дозволу на
розробку проектно-технічної
документації на спірну земельну
ділянку загальною площею 15,4 га.

Саме на державний орган покладено
обов'язки правильного оформлення
відповідних документів, які передують
укладенню договору оренди землі.

При винесенні оскаржуваного рішення,
господарським судом Полтавської
області не було враховано, що
розпорядженням голови Решетилівської
районної державної адміністрації №194
від 16 вересня 2013 року було внесено
зміни до спірного розпорядження № 162
від 02 червня 2010 року, пункт 2 якого
викладено у наступній редакції: "Надати
дозвіл ТОВ "Агротехсервіс" на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки водного
фонду в оренду для рибогосподарських
потреб на території Потічанської
сільської ради Решетилівського району"
(а.с. 91).

З листа Решетилівської державної
адміністрації Полтавської області
вбачається, що ТОВ "Агротехсервіс"
станом на 01 жовтня 2013 року вже замовило
розробку проекту землеустрою по
об'єкту на території Потічанської
сільської ради для рибогосподарських
потреб, і станом на 22 жовтня 2013 року
розроблений проект проходить стадію
погодження у відповідних організаціях
(а.с.90). В підтвердження цього свідчать
наявні в матеріалах справи документи,
зокрема, копія проекту землеустрою, акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, яким присвоєно спірній
земельній ділянці кадастровий номер:
:00:00, наданий відділом
Держземагенством у Решетилівському
районі висновок до Проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
площею 13,55 га в оренду ТОВ
"Агротехсервіс" для рибогосподарських
потреб на території Потічанської
сільської ради Решетилівського району
Полтавської області за межами
населених пунктів, оформлений акт
встановлення та узгодження меж
земельної ділянки (а.с. 147-167).

Отже, на час прийняття судового рішення
пункту 2 розпорядження №162 від 02 червня
2010 року не існувало, оскільки
розпорядженням № 194 від 16 вересня 2013
року були внесені в нього зміни.
Розпорядження № 194 від 16 вересня 2013
року є чинним, у встановленому законом
порядку не оскаржувалось та не
визнавалось недійсним.

Колегія суддів також зазначає, що
предметом спору у даній справі є вимога
прокурора про визнання незаконними та
скасування розпоряджень
Решетилівської районної державної з
посиланням на приписи статей 124, 134, 152
Земельного кодексу України та статей 21,
203, 215, 216 Цивільного кодексу України,
зокрема, з підстав неможливості
прийняття рішення про затвердження
проекту землеустрою та надання в
оренду земельної ділянки без
проведення у встановленому законом
порядку земельних торгів.

Відповідно до статей 142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування належить,
зокрема, земля, управління якою
здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Отже, розпорядження землями від імені
Українського народу здійснюють органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
шляхом прийняття рішень.

За приписами статті 124 Земельного
кодексу України ( в редакції, чинній на
момент прийняття оскаржуваного
рішення), передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу. Передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
громадянам, юридичним особам,
визначеним частинами другою, третьою
статті 134 цього Кодексу, здійснюється в
порядку, встановленому статтею 123 цього
Кодексу (частини 2, 3 вказаної норми).

Статтею 134 цього Кодексу передбачено
обов'язковість продажу земельних
ділянок державної чи комунальної
власності або прав на них на
конкурентних засадах (земельних
торгах) та встановлено, що земельні
ділянки державної чи комунальної
власності або права на них (оренда,
суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з
розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 5 статті 137
Земельного кодексу України земельні
торги проводяться у порядку,
встановленому законом.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 квітня 2008 року № 394 затверджено
порядок проведення у 2008 року земельних
аукціонів.

Указом Президента України від 21 липня
2008 року №639/2008 дію вказаної постанови
зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 11 листопада 2008 року за № 25-рн/2008 у
справі №1-46/2008 вказану постанову
Кабінету Міністрів України від 17
квітня 2008 року № 394 визнано
неконституційною, оскільки питання
щодо порядку відчуження, набуття і
здійснення права власності, права
тимчасового користування (оренди),
функції, компетенції органів державної
влади і місцевого самоврядування мають
врегульовуватися тільки законом.

При цьому, 02 вересня 2010 року Кабінетом
Міністрів прийнята постанова № 85 "Про
затвердження Порядку продажу у 2010 року
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
на земельних торгах, яка набрала
чинності з 13 вересня 2010 року.

Здійснюючи судовий розгляд справи,
судом першої інстанції не враховано, що
на момент передачі земельної ділянки в
оренду ТОВ "Агротехсервіс", був
відсутній визначений законом порядок
проведення земельних аукціонів, що в
свою чергу, унеможливлювало їх
проведення.

А тому посилання прокурора на те, що був
порушений порядок надання земельної
ділянки в оренду в частині не
проведення земельних торгів, є
необґрунтованими.

Посилання прокурора у позовній заяві,
як на підставу визнання договору
оренди недійсним, на те, що спірний
договір оренди, всупереч вимогам
статті 15 Закону України "Про оренду
землі" не містить обмежень на
використання земель водного фонду,
передбачених статтею 61 Земельного
кодексу України, суд не приймає до
уваги, оскільки вони не знайшли свого
підтвердження, ані в судовому
засіданні, ані матеріалами справи.

Так, спірний договір оренди від 04
травня 2011 року містить пункт 25, який має
назву: "Обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки", а отже
істотна умова договору сторонами була
обумовлена.

Крім того, на думку колегії суддів,
наведені обставини в акті перевірки
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства,
складений Державною інспекцією
сільського господарства в Полтавській
області 30 липня 2013 року, не є підставою
для визнання договору оренду
недійсним, а може бути однією з підстав
для його розірвання.

Таким чином, задовольняючи апеляційну
скаргу, колегія суддів визнає, що
оспорюваний договір оренди земельної
ділянки укладено без порушень
встановленого порядку та відповідає
вимогам законодавства, а тому відсутня
підстава для скасування державної
реєстрації договору оренди та
повернення земельної ділянки до земель
державної власності.

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити наступне.

Прокурор в позові зазначив, що
звернення до суду викликано
необхідністю захисту інтересів
держави в сфері земельних відносин
щодо дотримання порядку розпорядження
землями водного фонду. При цьому
послався на статті 5, 6 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель" та на
Положення про Державну інспекцію
сільського господарства України,
затвердженого Указом Президента
України від 13 квітня 2011 року №459/2011
року, визнавши останню органом,
уповноваженим державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах і обов'язок представництва
якого встановлено прокурором при
зверненні з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2
Господарського процесуального кодексу
України, прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державною
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

Положення про Державну інспекцію
сільського господарства України
визначені повноваження та завдання
Держінспекції сільського господарства
та передбачено, що основними
завданнями Держсільгоспінспекції
України, відповідно до п. 3 даного
Положення, є: реалізація державної
політики у сферах здійснення
державного нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі та
внесення на розгляд Міністра
пропозицій щодо формування державної
політики у зазначених сферах.

Держсільгоспінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи - державні інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, районах (пункт 6
Положення).

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію сільського господарства в
Полтавській області, основними
завданнями Держсільгоспінспекції є
реалізація повноважень Державної
інспекції сільського господарства
України в межах Полтавської області.

Права Держсільгоспінспекції та її
посадових осіб викладені у пункті 6
Положення та повністю кореспондуються
з пунктом 5 Положення про
Держсільгоспінспекцію України,
зокрема, щодо прав: отримувати в
установленому законодавством порядку
від центральних і місцевих органів
виконавчої влади, виконавчих органів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності документи, матеріали
та іншу інформацію, необхідну для
виконання покладених на
Держсільгоспінспекцію України
завдань; звертатися до органів
прокуратури з клопотанням про подання
позову до суду щодо відшкодування
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також повернення самовільно чи
тимчасово зайнятих земельних ділянок,
строк користування якими закінчився,
передавати до органів прокуратури,
органів дізнання та досудового
слідства акти перевірок та інші
матеріали про діяння, в яких вбачаються
ознаки злочину.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Приписами статті 152 Земельного кодексу
України встановлено, що власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. При
цьому, частиною другою цієї норми
встановлено, що, у випадках,
передбачених законодавчими актами
України, до господарського суду мають
право також звертатися державні та
інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 2 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд порушує провадження
у справі за позовами, зокрема,
державних чи інших органів які
звертаються до господарського суду у
випадках, передбачених законодавчими
актами України.

Тобто, право на звернення до
господарського суду повинно бути прямо
передбачено законодавчими актами
України.

Виходячи з наведених норм вбачається,
що у Державної інспекції сільського
господарства в Полтавській області
відсутні повноваження для звернення до
суду з позовом про визнання недійсними
та скасування розпоряджень органу
виконавчої влади та укладеного
відповідно до цих розпоряджень
договору з мотивів порушення
земельного законодавства.

Статтею 21 Цивільного кодексу України
передбачено, що суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів підприємства чи
організації - позивача у справі. Якщо за
результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у
господарського суду немає правових
підстав для задоволення позову.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір,
суд повинен пересвідчитись у
належності особі, яка звернулась за
судовим захистом або в інтересах якої
звернувся відповідний орган (у т.ч.
орган прокуратури), відповідного права
або охоронюваного законом інтересу (чи
є така особа належним позивачем у
справі - наявність права на позов у
матеріальному розумінні), а також
встановити чи є відповідне право або
інтерес порушеним (встановити факт
порушення).

Крім того, листом ВГС України від 11
червня 2012 року № 01-06/805/2012 "Про деякі
питання практики розгляду справ зі
спорів, пов'язаних із здійсненням
державного контролю за використанням і
охороною земель", роз'яснено, що з
огляду на приписи статті 1
Господарського процесуального кодексу
України, у разі звернення такого
державного органу з відповідним
позовом, необхідно з'ясувати наявність
у нього передбаченого законодавчим
актом, тобто законом, повноваження на
подання позову до суду. Якщо позов
подано державним органом за
відсутності передбачених законом
повноважень, господарський суд повинен
з цієї підстави відмовити державному
органу в позові.

Правовим обґрунтуванням позовних
вимог є порушення земельного
законодавства, а їх предметом є
скасування розпоряджень саме органів
виконавчої влади, а тому колегія суддів
дійшла висновку про те, що прокурором
невірно визначено орган, уповноважений
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах - Державну інспекцію
сільського господарства в Полтавській
області, а це є також підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що при прийнятті оскаржуваного
рішення місцевий господарський суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи; неправильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга ТОВ
"Агротехсервіс" підлягає задоволенню, а
рішення господарського суду
Полтавської області від 18 жовтня 2013
року у справі № 917/1696/13 підлягає
скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2
статті 103, пунктами 1,2,4 частини першої
статті 104, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агротехсервіс", с. Решетилівка
Решетилівського району Полтавської
області - задовольнити.

Рішення господарського суду
Полтавської області 28 жовтня 2013 року у
справі № 917/1696/13 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений
28.02.2014р.

Головуючий суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Черленяк М.І.