ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" лютого 2014 р.
Справа № 14/5026/1987/2011

вх. №
3185/14 від 06.02.2014

вх. № 3186/14 від 06.02.2014

Господарський суд у складі головуючого
судді Хабазні Ю.А., при секретарі
судового засідання Яцен Ю.Ф., за участю:
представників за довіреностями -
представника за довіреністю -
Назаренка С.А. (від ліквідатора
банкрута), Бас В.М. (від ПАТ "Український
інноваційний банк"), розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Черкаси у приміщенні суду клопотання

заявника ліквідатора банкрута,
арбітражного керуючого Носань Н.С.

про затвердження звіту та
ліквідаційного балансу

у справі за заявою

ініціюючого кредитора публічного
акціонерного товариства "Укрінбанк"

до боржника товариства з
обмеженою відповідальністю "Китобой"

про визнання
банкрутом відсутнього боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 18.10.2011 боржника
визнано банкрутом.

Арбітражним керуючим Носань Н.С., якого
призначено ліквідатором
банкрута-боржника, господарському суду
подано на затвердження звіт та
ліквідаційний баланс боржника.

У судовому засіданні ліквідатор
банкрута підтримав заявлене
клопотання про затвердження звіту
ліквідатора банкрута від 06.02.2014 №02-04/67
про проведення ліквідаційної
процедури банкрута і доданого до нього
ліквідаційного балансу станом на
16.10.2013, а також про покладення обов'язку
з оплати послуг і відшкодування витрат
арбітражного керуючого на ініціюючого
кредитора.

Ініціюючий кредитор у судовому
засіданні заявлене клопотання в
частині затвердження звіту та
ліквідаційного балансу підтримав,
однак в частині покладення обов'язку з
оплати послуг і відшкодування витрат
арбітражного керуючого за весь період
здійснення ліквідаційної процедури
заперечив з тих підстав, що відповідно
до Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (від 14.05.1992
№2343-XII із змінами, останні з яких
внесені Законом України від 02.10.2012
№5405-VI /тобто в редакції, чинній до
19.01.2013/, далі - Закон-1992) розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого має
встановлюватися комітетом кредиторів,
що ініціюючий кредитор зазначені
розміри не встановлював, що у цьому
випадку стягнення з нього вказаних
коштів не відповідає вимогам
законодавства, що суми є непомірно
великими у порівнянні до розміру
грошових вимог ініціюючого кредитора,
що така дія суперечить принципу
добросовісності, розумності і
справедливості, що ліквідатор банкрута
неналежним чином виконував покладені
на нього обов'язки з огляду на
обставини затягування надсилання
листів і отримання інформації.

Відповідно до ст.75, 85 Господарського
процесуального кодексу України суд
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами, у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення.

У ході заслуховування звіту
ліквідатора у судовому засіданні
установлено наступне.

Заявник є єдиним кредитором боржника
на суму 135 662,00 грн., заборгованість
перед яким не погашена.

На час розгляду у судовому засіданні
звіту майнові активи згідно з
ліквідаційним балансом банкрута
відсутні, з поданих суду матеріалів
вбачається, що ліквідатором банкрута
вжито всі можливі заходи для виявлення
документації і майнових активів
боржника та для її завершення, зокрема:
щодо опублікування відомостей про
визнання боржника банкрутом; щодо
виявлення та участі кредиторів у
вирішенні віднесених до їх компетенції
питань; щодо розшуку, витребування і
прийняття до свого відання активів,
установчих і реєстраційних документів
банкрута, документів
фінансово-господарської діяльності,
печаток і штампів; щодо притягнення до
відповідальності посадових осіб
боржника за фактами ухилення від
передання документів, майна, печаток і
штампів; щодо дослідження руху,
наявності коштів на рахунках боржника,
закриття останніх; щодо отримання
інформації від органів реєстрації та
інших державних органів про майно і
майнові права, про операції з активами,
про зобов'язання боржника та перед ним (
БТІ, ДАІ, Держтехнагляду,
Укрморрічінспекції, Держкомзему,
статистики ДВС ДПІ ДКЦПФР, Державного
реєстру обтяжень рухомого майна,
Єдиного реєстру заборон об'єктів
нерухомого майна) щодо аналізу
фінансово-господарської діяльності
боржника; щодо інвентаризації майна;
щодо стягнення та списання
дебіторської заборгованості.

Будь-які дії щодо активів (в т.ч. і майна)
боржника ліквідатором банкрута не
здійснювались у зв'язку тим, що вони не
були виявлені.

Ліквідатором банкрута надіслано
повідомлення від 16.07.2012 №93/17 та від
01.10.2012 №135/17 на адреси відповідно
Катеринопільської об'єднаної
державної податкової інспекції та ДПС
у Черкаській області про виявлені
ознаки злочину, переслідуваного у
кримінальному порядку (доведення до
банкрутства, ст.219 Кримінального
кодексу України) та правопорушення,
переслідуване у адміністративному
порядку - фіктивне банкрутство (ст. 166-17
Кодексу України про адміністративні
правопорушення).

Катеринопільска об'єднана державна
податкова інспекція листом від 16.08.2012
№1512/19-023 повідомила ліквідатора про те,
що його повідомлення направлено до
ініціюючого кредитора боржника у
зв'язку з тим, що стосовно посадових
осіб банкрута з боку податкового
органу може бути застосована лише
процедура ліквідації підприємства у
зв'язку з неподанням до органу
державної податкової служби
передбачених законодавством
документів податкової і
бухгалтерської звітності. Боржник
заборгованості до бюджету не має. ВПМ
Корсунь-Шевченківської МДПІ листом від
15.10.2012 №3177/07-318 повідомив ліквідатора
про винесення постанови про відмову у
порушенні кримінальної справи за ст.219
Кримінального кодексу України
стосовно колишнього керівника
боржника ОСОБА_4 та направлення до
прокуратури Корсунь-Шевченківськго
району матеріалів для перевірки
законності прийнятого рішення.

Ліквідатором банкрута листами від
29.03.2013 №88/17, від 14.08.2013 №157/17, від 28.08.2013
№165/17, від 17.05.2013 №120/17, від 04.09.2013 №170/17
надіслано на адресу ВПМ
Корсунь-Шевченківської МДПІ
(Корсунь-Шевченківсьої об'єднаної
державної податкової інспекції)
запити, у яких ліквідатор просив
повідомити про результати перегляду
постанови про відмову у порушенні
кримінальної справи, у разі залишення
вказаної постанови без змін - надіслати
постанову ліквідатору банкрута.

Арбітражним керуючим Носань Н.С. на
адресу Ватутінського РВУМВС та
Деснянського РУГУМВС України в м.Києві
надіслано заяви відповідно від 24.05.2012
№127/17, від 24.05.2012 №128/17 у яких він просив
здійснити перевірку фактів
незаконного відчуження (розтрати)
колишніми посадовими особами боржника
майна банкрута, яке було передано до
статутного фонду. У зв'язку з не
отриманням ліквідатором від вказаних
правоохоронних органів відомостей про
результати розгляду його заяв,
арбітражним керуючим надіслано
вказаним органам запити від 14.08.2013
№154/17, від 14.08.2013 №155/17, у яких
арбітражний керуючий просив
повідомити про результати розгляду
заяв.

Суд вважає, що ліквідатором виконані
покладені на нього ст.25 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
обов'язки, у зв'язку з чим звіт з
додатково поданими на вимогу суду
документами та ліквідаційний баланс
підлягають затвердженню, а боржник, як
юридична особа - ліквідації.

Щодо вимоги ліквідатора банкрута про
зобов'язання ініціюючого кредитора
оплатити його послуги і відшкодувати
понесені витрати у розмірі визначеному
ухвалою господарського суду
Черкаської області від 07.11.2013,
залишеній без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 21.01.2014 у цій
справі відповідно до звіту про оплату
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого за період з
18.10.2013 по 01.10.2013 в сумі 52856,60 грн. суд
вважає, що заявлене клопотання
підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до частин 10- 14 статті 3-1
Закону-1992 оплата послуг, відшкодування
витрат арбітражного керуючого
(ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним
своїх обов'язків здійснюються в
порядку, встановленому цим Законом, за
рахунок коштів, одержаних від продажу
майна боржника, або за рахунок коштів
кредиторів. Оплата послуг арбітражного
керуючого за період від дня винесення
господарським судом ухвали про
порушення провадження у справі про
банкрутство і до дня першого засідання
комітету кредиторів, на якому
встановлюється розмір оплати послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого, здійснюється кредитором за
заявою якого порушено справу, у
максимальному розмірі, визначеному
цією статтею. Оплата послуг
арбітражного керуючого за кожен місяць
здійснення ним своїх повноважень
встановлюється та виплачується в
розмірі, встановленому комітетом
кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство. Звіт про оплату послуг,
відшкодування витрат арбітражного
керуючого затверджується рішенням
комітету кредиторів та ухвалою
господарського суду.

Співставляючи норми закону та
встановлені по справі обставини суд
приходить до наступних висновків.

Коштів від продажу майна боржника
одержано не було - отже оплата послуг і
відшкодування витрат арбітражного
керуючого має здійснюватись за рахунок
коштів кредиторів.

Справу про банкрутство порушено 15.09.2011,
порушено за заявою ініціюючого
кредитора, порушено як відсутнього
боржника.

Арбітражного керуючого Носань Н.С.
призначено ліквідатором банкрута
постановою суду від 18.10.2011 з огляду на
ненадання згоди ініціюючим кредитором
на призначення його ліквідатором
банкрута та на усне клопотання
представника ініціюючого кредитора
про визначення кандидатури
арбітражного керуючого на розсуд суду.

Питання про встановлення розміру з
оплати послуг і відшкодування витрат
на початку ліквідаційної процедури не
порушувалось ні ліквідатором банкрута
ні ініціюючим кредитором. Ініціюючий
кредитор є єдиним по справі кредитором.
Вперше рішення комітету кредиторів з
цих питань прийнято 01.10.2013 (протокол від
01.10.2013 №3) і оцінено в ухвалі суду від
07.11.2013. Розмір суми з оплати послуг і
відшкодування витрат арбітражного
керуючого визначено цією ж ухвалою
суду від 07.11.2013 - у розмірі 52856,60 грн. Отже
вказана сума має бути сплачена
ліквідатору банкрута за рахунок
ініціюючого кредитора.

Покладаючи обов'язок оплати послуг на
ініціюючого кредитора суд враховує й
ту обставину, що відповідно до ч.2 ст.52
Закону-1992 ініціюючий кредитор не
позбавлений був можливості виконувати
функції ліквідатора банкрута і нести
відповідні витрати самостійно.

Доводи ініціюючого кредитора суд
відхиляє з огляду на те, що він не
позбавлений був можливості вирішити
питання оплати послуг і відшкодування
витрат відразу після визнання боржника
банкрутом, що продовження строків
здійснювалось за погодженням з
ініціюючим кредитором, що питання
належного виконання ліквідатором
банкрута своїх обов'язків розглянуто і
оцінено в ухвалі від 07.11.2013, що
визначення можливості затвердження
звіту і одночасне визнання дій
ліквідатора банкрута неналежними є
такими оцінками одних і тих же
обставин, які суперечать одна одній, що
саме на позивача у судовому процесі чи
ініціюючого кредитора у справі про
банкрутство законодавством покладено
понесення первинних витрат на розгляд
справи судом (судовий збір, застава при
вжитті заходів забезпечення позову
інші витрати, передбачені підп. "г" п.1 ч.1
ст.31 Закону-1992 тощо), що ініціюючи
судовий процес ініціюючий кредитор має
визначати свою спроможність нести
відповідні витрати (а не перекладати їх
на підприємця-арбітражного керуючого
чи суд), що вчиняючи дії з подання
позовів (заяв про банкрутство) до суду
ініціюючий кредитор має заздалегідь
передбачати кошти у своєму кошторисі
на ці цілі або відмовитись від функції
подання позовів.

Аналогічні правові позиції щодо
покладання обов'язку з оплати послуг і
відшкодування витрат арбітражного
керуючого повністю та пропорційно до
вимог кредиторів містяться у постанові
Вищого господарського суду України від
24.07.2013 у справі №14/5026/282/2011.

Для стягнення коштів суд вважає
необхідним видати виконавчий документ,
як окремий - у вигляді наказу суду, з
огляду на великий об'єм цього судового
рішення, на вирішення у ньому декількох
питань, в той час як для виконання
судового рішення у цій частині органу
виконання судових рішень достатньо
лише його резолютивної частини.

Керуючись ст.3-1, ст. 32, п.6 ст.40 Закону-1992,
суд, -

УХВАЛИВ:

1.Затвердити звіт ліквідатора банкрута
від 06.02.2014 №02-04/67 про проведення
ліквідаційної процедури банкрута та
доданий до нього ліквідаційний баланс
станом на 16.10.2013.

2.Ліквідувати товариство з обмеженою
відповідальністю "Китобой" (м.Ватутіне,
вул.Берегова,7, ідентифікаційний код
34256809) як юридичну особу-банкрута.

3.Зобов'язати ліквідатора: забезпечити
збереження документів банкрута і, за
погодженням із архівною установою,
визначити місце подальшого їх
зберігання; здати для знищення печатку
банкрута; подати державному
реєстратору необхідні документи
передбачені у ст. 39 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців";

інформувати суд про виконання цього
пункту.

4.Скасувати арешт на майно боржника,
накладений ухвалою суду від 15.09.2011.

5.Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Укрінбанк" (м. Київ, вул.
Смирнова-Ласточкіна, 10-а,
ідентифікаційний код 05839888) на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
фізичної особи - платника податків
НОМЕР_1) суму з оплати послуг і
відшкодування витрат у розмірі 52856,60
грн. (п'ятдесят дві тисячі вісімсот
п'ятдесят шість гривен. шістдесят
копійок).

Наказ суду видати.

6.Провадження у справі припинити.

Направити дану ухвалу рекомендованим
листом з повідомленням ліквідатору
банкрута (разом з наказом), ініціюючому
кредитору, а також Головному
управлінню юстиції у Черкаській
області, обласному управлінню
статистики, відділу державної
виконавчої служби Ватутінського
міського управління юстиції,
державному реєстратору (виконкому
Ватутінської міської ради - для
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців запису про проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи).

Повне судове рішення складено 18.02.2014.

Ухвала суду набрала законної сили,
однак може бути оскаржена до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та у
строки, встановлені статтями 91-93
Господарського процесуального кодексу
України.

С у д д я
Ю.А. Хабазня

7