ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2014 р.Справа № 916/1700/13

За заявою: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про розстрочку виконання
рішення суду від 09.09.2013р. по справі
№916/1700/13

За позовом: Підприємства "Союз" у
вигляді Приватного підприємства

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у розмірі
5 527,43 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Репа М. В. - довіреність
від 05.07.2013 року;

від відповідача: ОСОБА_1 - паспорт серії
НОМЕР_1 від 04.10.2006 року

СУТЬ СПОРУ: розглядається в порядку ст.
121 ГПК України.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 09.09.2013р. у справі №916/1700/13
позов Підприємства "Союз" у вигляді
Приватного підприємства задоволено,
стягнуто з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь Підприємства "Союз" у
вигляді Приватного підприємства
заборгованість по відшкодуванню
витрат за спожиті електроенергію та
водопостачання у розмірі 5 527 грн. 43 коп.
та витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1 720 грн. 50 коп.

27.09.2013р. на примусове виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 09.09.2013р. було видано відповідний
наказ.

04.02.2014р. ФОП ОСОБА_1 звернулася до
господарського суду Одеської області з
заявою, в якій просить суд розстрочити
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 09.09.2013р. за позовом
Підприємства "Союз" у вигляді
Приватного підприємства до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості на 1 рік.

В обґрунтування зазначеної заяви
заявник посилається на утруднення
виконання рішення у зв'язку із скрутним
матеріальним становищем та станом
здоров'я ФОП ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 6.12.2014р. суддею Щавинською
Ю.М. прийнято заяву ФОП ОСОБА_1 про
розстрочку виконання рішення суду від
09.09.2013р. по справі №916/1700/13 до розгляду
із призначенням її до розгляду у
судовому засіданні на 17.02.2014р.

У судовому засіданні 17.02.2014р. заявник
підтримав заяву у повному обсязі,
просив суд розстрочити виконання
рішення суду від 09.09.2013р. по справі
№916/1700/13 строком на один рік.

Представник Підприємства "Союз" у
вигляді Приватного підприємства у
судовому засіданні 17.02.2014р. заперечував
проти розстрочки виконання рішення з
підстав, викладених у відзиві на заяву
(а.с.119).

Так, в обґрунтування своїх заперечень
Підприємство "Союз" у вигляді
Приватного підприємства зазначає, що
підприємство не ознайомлено з заявою
ФОП ОСОБА_1, оскільки така заява на
адресу позивача не надходила.
Зазначене, на думку позивача, свідчить
про зловживання заявником своїми
процесуальними правами, а також про те,
що подання заяви застосовується
виключно з метою затягування процесу
виконання рішення суду.

Представник позивача також зазначає,
що Підприємством "Союз" у вигляді
Приватного підприємства на адресу
відповідача рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення було направлено листа з
вимогою про необхідність сплати
заборгованості. Однак, станом на
14.02.2014р. зазначений лист залишився без
відповіді, а заборгованість погашена
не була, що, на думку позивача, свідчить
виключно про небажання відповідача
виконати судове рішення та погасити
заборгованість.

Крім того, за твердженням позивача,
розстрочення виконання рішення,
враховуючи індекс інфляції, призведе
до порушення інтересів стягувача,
оскільки виконання рішення у випадку
задоволення заяви суттєво затягується.

Дослідивши матеріали справи та подану
заяву, заслухавши думку представників
сторін, суд дійшов наступних висновків:

Згідно статті 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

За змістом п. 7.1.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом.

Згідно з п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" підставою
для розстрочки можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому, вирішуючи питання про
розстрочку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан.

Як вбачається з поданої заяви, в її
обґрунтування заявник посилається на
скрутне матеріальне становище,
викликане тяжким станом здоров'я, що
підтверджується доданими до заяви
лікарняними довідками та виписками з
медичних карт (а.с.97-108, 111-116).

Оцінивши зазначені обставини,
враховуючи стан здоров'я заявника,
скрутне фінансове становище, викликане
понесенням витрат на лікування, суд
доходить висновку щодо наявності
підстав для надання розстрочки
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 09.09.2013р.

Разом з тим, вирішуючи питання про
розстрочку виконання рішення, суд
виходить із збалансованості інтересів
сторін, не надаючи при цьому перевагу
жодній із сторін.

З урахуванням чого, суд вважає, що
відповідачем визначений занадто
великий строк розстрочки виконання
рішення суду для сплати заборгованості
та доходить висновку про необхідність
задоволення заяви Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 частково та
надання відстрочки строком на 6
місяців, шляхом щомісячного погашення
заборгованості рівними частинами до 5
числа кожного місяця, починаючи з
п'ятого березня 2014р., в сумі 1 207,99 грн. У
задоволенні решти заяви слід
відмовити.

Аналізуючи заперечення відповідача
щодо того, що розстрочка виконання
рішення призведе до понесення
додаткових збитків, внаслідок зміни
індексу інфляції, суд зазначає
наступне.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

При цьому згідно до частин 1 статті 625 ЦК
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних витрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

При цьому зазначена норма не обмежує
права кредитора звернутися до суду за
захистом свого права, якщо грошове
зобов'язання не виконується й після
вирішення судом питання про стягнення
основного боргу.

Таким чином, суд зазначає, що оскільки
чинне законодавство не пов'язує
припинення зобов'язання з винесенням
судового рішення чи відкриттям
виконавчого провадження з його
примусового виконання, а наявність
судових актів про стягнення
заборгованості не припиняє грошових
зобов'язань боржника та не виключає
його відповідальності за порушення
строків розрахунків, Підприємство
"Союз" у вигляді Приватного
підприємства, у випадку понесення
останнім збитків внаслідок зміни
індексу інфляції, не позбавлено права
звернутися до господарського суду з
відповідним позовом про стягнення
інфляційних нарахувань та трьох
відсотків річних до моменту виконання
рішення.

Зазначена позиція викладена також у
постанові Верховного суду України від
4.07.2011р. по справі №13/210/10, яка,
відповідно до ст.111-28 Господарського
процесуального кодексу України, є
обов'язковою для врахування при
прийнятті рішення.

З огляду на викладене, суд не приймає до
уваги вищезазначені заперечення
позивача проти надання відстрочки за
наявності підстав такого надання.

Крім того, суд також враховує, що
рішення суду від 09.09.2013р. у справі
№916/1700/13 не було пред'явлено до
виконання більш ніж два місяці після
набрання ним законної сили саме
внаслідок втрати наказу стягувачем, у
зв'язку з чим ним було подано до суду
відповідну заяву.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про розстрочку виконання
рішення суду від 09.09.2013р. по справі
№916/1700/13 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 09.09.2013р. по справі №916/1700/13 строком
на 6 місяців, шляхом щомісячного
погашення заборгованості рівними
частинами до 5 числа кожного місяця,
починаючи з п'ятого березня 2014р., в сумі
1 207 /одна тисяча двісті сім/ грн. 99 коп.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Суддя
Щавинська Ю.М.