ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

"11" лютого 2014 р.
Справа № 5023/565/12 (40/330-10 40/293-10 40/341-09)

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя
Івакіна В.О., суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю апелянта: ОСОБА_1 (особисто),

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, за довіреністю від 15
квітня 2012 року,

першого відповідача - ОСОБА_3, за
довіреністю від 22 травня 2013 року,

другого відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (вх. № 3866Х/1-6) на
рішення господарського суду
Харківської області від 05 липня 2010 року
у справі № 5023/565/12

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, смт. Червоний Донець
Балаклійського району Харківської
області,

до 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5,
смт. Червоний Донець Балаклійського
району Харківської області;

2. Червонодонецької селищної ради
Балаклійського району Харківської
області, смт. Червоний Донець
Балаклійського району Харківської
області;

про розподіл нежитлової будівлі та
земельної ділянки;

та за зустрічним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, смт. Червоний
Донець Балаклійського району
Харківської області,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
смт. Червоний Донець Балаклійського
району Харківської області,

про розірвання договору
купівлі-продажу нерухомого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 05 липня 2010 р. у
справі № 5023/565/12 (суддя Бринцев О.В.) у
задоволенні первісного позову
відмовлено повністю, зустрічний позов
задоволено в повному обсязі: розірвано
договір купівлі-продажу частин
нежитлового приміщення від 14.10.2003 р.,
укладений між ПП ОСОБА_5 та ПП ОСОБА_4 (т.
1, а.с. 125- 132).

Позивач за первісним позовом - фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до
господарського суду Харківської
області з заявою про перегляд рішення
господарського суду Харківської
області від 05 липня 2010 р. у справі №
5023/565/12 за нововиявленими обставинами.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 24 грудня 2010
року (суддя Хотенець П.В.) у справі №
40/330-10 (н.в.о. 40/341-09) частково задоволено
заяву ФОП ОСОБА_4 про перегляд рішення
господарського суду Харківської
області від 05 липня 2010 року у справі №
40/341-09 за нововиявленими обставинами;
рішення господарського суду
Харківської області від 05.07.2010 року у
справі № 40/341-09 змінено; у задоволенні
зустрічного позову відмовлено
повністю; в іншій частині рішення
господарського суду Харківської
області від 05.07.2010 року у справі №40/341-09
залишено без змін (т. 2, а.с. 51-56).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 02 березня 2011
року (головуючий суддя Бондаренко В.П.,
судді - Ільїн О.В., Камишева Л.М.) у справі
№ 40/330-10 (н.в.о. 40/341-09) рішення
Господарського суду Харківської
області від 24 грудня 2010 року у справі
№40/330-10 скасовано; заяву позивача за
первісним позовом про перегляд рішення
Господарського суду Харківської
області від 05 липня 2010 року у справі №
40/341-09 за нововиявленими обставинами
залишено без задоволення; рішення
Господарського суду Харківської
області від 05 липня 2010 року у справі №
40/341-09 залишено без змін (т.2, а.с. 89-92).

Постановою Вищого господарського суду
України від 24 червня 2011 року постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 02 березня 2011
року у справі № 40/330-10 (н.в.о. 40/341-09)
залишено без змін (т. 2, а.с. 124-127).

Особа, яка не брала участі у справі, яка
вважає, що господарський суд вирішив
питання про її права та обов'язки -
фізична особа-підприємець - ОСОБА_1, з
рішенням господарського суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій
просить рішення господарського суду
Харківської області від 05 липня 2010 р. у
справі № 5023/565/12 скасувати та прийняти
нове, яким первісний позов залишити без
розгляду, в задоволенні зустрічного
позову - відмовити (т. 3, а.с. 73-78).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 22 травня 2013 р.
відмовлено в задоволенні заяви ФОП
ОСОБА_1 про накладення арешту на
нерухоме майно - 2/5 частини нежитлової
будівлі, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1
залишено без задоволення. Рішення
господарського суду Харківської
області від 05 липня 2010 р. у справі
залишено без змін (т. 3, а.с. 132- 140).

Постановою Вищого господарського суду
України від 30 липня 2013 р. касаційну
скаргу ФОП ОСОБА_4 задоволено частково.
Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 22 травня 2013 р.
скасовано. Справу направлено до
Харківського апеляційного
господарського суду на новий розгляд
(т. 3, а.с.167-169).

За результатами нового розгляду,
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 11 вересня 2013
року (колегія суддів у складі:
головуючий суддя Бондаренко, суддя
Ільїн О.В., суддя Россолов В.І.)
апеляційну скаргу задоволено. Рішення
господарського суду Харківської
області від 05 липня 2010 року у справі №
5023/565/12 скасовано. Прийняте нове
рішення. Позов ФОП ОСОБА_4 залишено без
розгляду. У зустрічному позові ФОП
ОСОБА_5 відмовлено (т. 4, а.с.16-21).

Постановою Вищого господарського суду
України від 26 листопада 2013 року
касаційну скаргу ФОП ОСОБА_5 задоволено
частково. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
11 вересня 2013 року у справі № 5023/565/12
скасовано. Справу направлено до
Харківського апеляційного
господарського суду на новий розгляд
(т. 4, а.с. 54-57).

Як зазначив у мотивувальній частині
постанови суд касаційної інстанції, в
постанові Харківського апеляційного
господарського суду від 11 вересня 2013
року не наведено висновків суду щодо
того, стосовно якого саме права та
обов'язку ОСОБА_1 вирішено питання у
рішенні суду першої інстанції як за
первісним, так і за зустрічним позовом,
з огляду на те, що у первісному позові
позивачці було відмовлено, а угода про
намір укласти договір купівлі-продажу
майна не тягне за собою виникнення
права власності на майно.

Відповідно до статті 111-12
Господарського процесуального кодексу
України вказівки, що містяться у
постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи.

Згідно з частиною першої статті 99
Господарського процесуального кодексу
України, в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Як зазначалося вище, особа, яка не брала
участі у справі, яка вважає, що
господарський суд вирішив питання про
його права та обов'язки - фізична
особа-підприємець - ОСОБА_1, звернувся
до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою на рішення господарського суду
Харківської області від 05 липня 2010
року у справі № 40/341-09 .

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник зазначає, що 12 листопада
2009 р. між ним - ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4
укладено договір про наміри укласти
договір купівлі-продажу на 2/5 (дві
п'ятих) частини нежитлової будівлі -
"крамниця, сауна, перукарня, бар, пункт
приймання білизни до пральні" літ. "А-1",
цегляна, а саме - приміщення: (1-4) - 6,4 кв.м,
(1-5) - 3,2 кв.м, (1-6) - 5,1 кв.м, (1-9) - 8,0 кв.м, (1-12)
-17,2 кв.м, (1-13) - 2,2 кв.м, (1-14) - 22,9 кв.м, (1-15) -
5,7 кв.м, 1/2 частина приміщень: (1-1) - 1,1 кв.м,
(1-2) - 17,2 кв.м, (1-3) - 3,0 кв.м, (1-7) - 1,0 кв.м, (1-8) -
0,8 кв.м, (1-10) - 0,8 кв.м, (1-11) - 1,2 кв.м, (1-16) -
2,7 кв.м, (1-19) - 1,0 кв.м, (1-20) - 1,1 кв.м,
загальною площею 100,6 кв.м, розташованої
на АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу
частин нежитлового приміщення від 14
жовтня 2003 р. № 1828, укладеного між ФОП
ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4

На думку заявника, господарський суд
вирішив питання про права та обов'язки
ФОП ОСОБА_1, передбачені договором від
12 листопада 2009р. про наміри укласти
договір купівлі - продажу, розірвавши
оскаржуваним рішенням укладений між
сторонами у даній справі договір
купівлі-продажу частин нежитлового
приміщення від 14.10.2003 р. № 1828.

06 лютого 2014 року на адресу Харківського
апеляційного господарського суду від
ФОП ОСОБА_1 надійшло додаткове правове
обґрунтування апеляційної скарги, в
якому, посилаючись на положення статей
203, 205, 207, 209, 635, 641, 642 Цивільного кодексу
України, він вважає, що договір про
наміри укласти договір купівлі-продажу
нерухомого майна між ФОП ОСОБА_1 та ФОП
ОСОБА_4 від 12 листопада 2009 року був
укладений з додержанням вимог закону;
сплачені відповідно до договору кошти;
нотаріального посвідчення не потребує,
так як договір про наміри в силу статті
635 Цивільного кодексу України не
являється попереднім договором.

Перший відповідач за первісним позовом
- ФОП ОСОБА_5, у відзиві на апеляційну
скаргу ФОП ОСОБА_1 (т. 3, а.с. 119) не
погоджується з вимогами, викладеними в
апеляційній скарзі, заперечує проти її
задоволення, просить рішення
господарського суду Харківської
області від 05 липня 2010 року у справі №
40/341-09 залишити без змін.

Позивач за первісним позовом ФОП
ОСОБА_4 відзив на апеляційну скаргу ФОП
ОСОБА_1 не надала. У судовому засіданні
її представник доводи апелянта
підтримала, просила задовольнити
апеляційну скаргу, а оскаржуване
рішення скасувати, як таке, що не
відповідає нормам діючого
законодавства.

Другий відповідач за первісним позовом
- Червонодонецька селищна рада
Балаклійського району Харківської
області, не скористався наданим
статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України правом
та не направив представників в судове
засідання 11 лютого 2014 року. У відзиві
(вх. 722), який надійшов на адресу
Харківського апеляційного
господарського суду 27 січня 2014 року,
просить розгляд апеляційної скарги
здійснювати без представника другого
відповідача.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на судовий захист, апеляційне та
касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції
України встановлює серед основних
засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне оскарження судового
рішення названим Законом ставиться в
залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Частиною 1 статті 91 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони у справі,
прокурор, треті особи, які не брали
участь у справі, якщо господарський
суд вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили.

Відповідно до пункту 5-2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 травня 2011 року № 7 "Про
деякі питання практики застосування
розділу ХІІ Господарського
процесуального кодексу України", у
розгляді апеляційної скарги, поданої
особою, яка не брала участі в розгляді
справи судом першої інстанції і яка
вважала, що місцевим господарським
судом вирішено питання про її права та
обов'язки, апеляційний господарський
суд, прийнявши апеляційну скаргу до
провадження (якщо вона не підлягала
поверненню з передбачених ГПК підстав),
повинен з'ясувати наявність правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що
права такої особи оскаржуваним судовим
рішенням не порушені та що питання про
її права і обов'язки стосовно сторін у
справі судом першої інстанції не
вирішувалися, то апеляційний
господарський суд своєю ухвалою
припиняє апеляційне провадження на
підставі пункту 1 частини першої
статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку
не існує правового зв'язку між
скаржником і сторонами у справі, в
зв'язку з чим відсутній суб'єкт
апеляційного оскарження.

Дослідивши наданні в обґрунтування
апеляційної скарги докази, колегія
суддів встановила наступне.

12 листопада 2009 року між ФОП ОСОБА_4 та
ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про
наміри укласти договір купівлі-продажу
на 2/5 (дві п'ятих) частини нежитлової
будівлі - "крамниця, сауна, перукарня,
бар, пункт приймання білизни до
пральні" літ. "А-1", цегляна, а саме -
приміщення: (1-4) - 6,4 кв.м, (1-5) - 3,2 кв.м, (1-6) -
5,1 кв.м, (1-9) - 8,0 кв.м, (1-12) -17,2 кв.м, (1-13) - 2,2
кв.м, (1-14) - 22,9 кв.м, (1-15) - 5,7 кв.м, 1/2
частина приміщень: (1-1) - 1,1 кв.м, (1-2) - 17,2
кв.м, (1-3) - 3,0 кв.м, (1-7) - 1,0 кв.м, (1-8) - 0,8 кв.м,
(1-10) - 0,8 кв.м, (1-11) - 1,2 кв.м, (1-16) - 2,7 кв.м,
(1-19) - 1,0 кв.м, (1-20) - 1,1 кв.м, загальною
площею 100,6 кв.м, розташованої на АДРЕСА_1
(т. 3, а. с. 89- 90), що належить позивачу за
первісним позовом ФОП ОСОБА_4О на
підставі договору купівлі-продажу
частин нежитлового приміщення від
14.10.2003 р. № 1828 (т. 1, а.с. 13).

Рішенням господарського суду
Харківської області від 05 липня 2010 р. у
справі № 5023/565/12 розірвано договір
купівлі-продажу частин нежитлового
приміщення від 14.10.2003 р., укладений між
ПП ОСОБА_5 та ПП ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 125- 132),
чим, на думку заявника апеляційної
скарги, судом першої інстанції
вирішено питання про його права та
обов'язки.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів покладений на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Доказів того, що оскаржуване рішення
господарського суду порушує права та
обов'язки скаржника до апеляційної
скарги не додано.

Договір від 12 листопада 2009 року про
наміри укласти договір купівлі-продажу
не є договором, який підтверджує
наявність у апелянта будь-яких прав на
спірне майно.

Посилання в цьому договорі на статтю 641
Цивільного кодексу України, якою
регулюється питання щодо пропозиції
укласти договір (оферти), не
підтверджують наявності у апелянта
прав на спірне майно.

Здійснення оферти само по собі не є
юридичним фактом, на підставі якого
виникають договірні зобов'язання,
оскільки відповідно до положень статті
640 Цивільного кодексу України момент
укладення договору пов'язується з
моментом одержання особою, яка
направила оферту, відповіді про її
прийняття.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що оскаржуваним рішенням не
вирішувалось питання про права та
обов'язки ФОП ОСОБА_1, так як
оскаржуване рішення не містить
висновків щодо його прав чи обов'язків
стосовно однієї із сторін у справі, в
тому числі по договору від 12.11.2009 р. про
наміри укласти договір
купівлі-продажу, на який посилається
апелянт.

Оскаржуване рішення не порушує права
апелянта, оскільки ним не доведено
наявності прав на майно, що було
продане за спірним договором
купівлі-продажу.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Враховуючи викладене та керуючись
пунктом 1 частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Припинити апеляційне провадження за
апеляційною скаргою Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Харківської
області від 05 липня 2010 року у справі №
40/341-09.

Головуючий суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Медуниця О.Є.