ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014 р.
Справа № 914/66/14

За позовом: Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
м.Львів

До відповідача: Приватне підприємство
«Укравтоком», м.Львів

Про зобов'язання до вчинення дій

Суддя Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Кравець
В.П.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Крикус В.В. -представник
за довіреністю

від відповідача: Котовщиков Р.А. -
представник за довіреністю

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Суть спору: Позов заявлено Управлінням
комунальної власності департаменту
економічної політики до Приватного
підприємства «Укравтоком» про
зобов'язання звільнити і повернути
об'єкт оренди.

В судових засіданнях представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив суд їх
задоволити та зобов'язати відповідача
звільнити займані приміщення. Позовні
вимоги обґрунтовує тим, що відповідач
після закінчення терміну дії договору
оренди не повернув об'єкт оренди у
визначені договором строки.

Представник відповідача проти позову
заперечив з підстав і мотивів,
викладених у відзиві на позовну заяву.
В обґрунтування своїх заперечень ,
відповідач посилається на те, що
термін дії договору оренди
закінчується лише 14 жовтня 2014 року і
підстави для звільнення об'єкту оренди
до закінчення терміну дії договору
оренди у відповідача відсутні.

В судовому засіданні 25.02.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, та оцінивши докази в
їх сукупності, встановив наступне:

26.08.2008 року між Управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради (Орендодавець) та
Приватним підприємством «Укравтоком»
було укладено договір оренди
нерухомого майна № 3-6521-8, що
знаходяться за адресою: м. Львів,
вул.Калнишевського , 16 загальною площею
178,5 кв.м.14.10.2009 року до зазначеного
договору було внесено зміни та
визначено термін дії договору до 26.08.2011
року включно.

05.09.2011 року Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради
листом від 05.09.2011 року № 2302-вих-3303 про
припинення договірних стосунків у
зв'язку із закінченням терміну дії
договору та повернення орендованих
приміщень протягом 15 днів.

Неповернення орендованих приміщень
орендодавцю стало підставою звернення
позивача до суду з позовом про
зобов'язання відповідача звільнити і
повернути орендовані приміщення.

Приймаючи рішення у даній справі суд
виходив з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. За умовами ст.629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом.

Згідно ст.759 ЦК України за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного
майна, майна, що належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності регулюються
Законом України "Про оренду державного
та комунального майна" від 10.04.1992р. №
2269-ХІІ із змінами та доповненнями.

За умовами ст.2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст.17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" встановлено, що термін договору
оренди визначається за погодженням
сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою звернення з позовом про
зобов'язання відповідача звільнити і
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
стало , на думку позивача, закінчення
терміну дії договору оренди.

Доводи позивача не обґрунтовані і
спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи ,
відповідно до п.4.8 Договору оренди
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) від 26.08.2008 року за № 3-6521-8
нерухомого майна ( із змінами,
внесеними 14.10.2009 року) передбачено, що
чинність договору припиняється
внаслідок закінчення строку, на який
його було укладено.

Проте, відповідно до п.5 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні» від 15.12.2009 року № 1759-УІ термін
дії договорів оренди державного та
комунального майна для суб'єктів
малого підприємництва, укладених до
набрання чинності цим Законом, вважати
продовженим до п'яти років з дня
укладення, якщо орендар не пропонує
менший термін.

Статтею 3 Закону України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні» від 15.12.2009 року № 1759-УІ
внесено зміни до ч.1 ст.17 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» та визначено, що
«термін договору оренди визначається
за погодженням сторін. Термін договору
оренди не може бути меншим, ніж п'ять
років, якщо орендар не пропонує менший
термін». Даний закон набрав чинності
30.12.2009 року під час дії договору оренди.

Положеннями ч.1 ст.1 Закону України «Про
державну підтримку малого
підприємництва» юридичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності
будь-якої організаційно-правової форми
та форми власності , в яких
середньооблікова чисельність
працюючих за звітний період (
календарний рік) не перевищує 50 осіб та
обсяг річного валового доходу не
перевищує 70 млн. гривень, є суб'єктами
малого підприємництва.

Відповідачем подано штатний розпис та
фінансові звіти, які підтверджують, зо
ПП «Укравтоком» належить до суб'єктів
малого підприємництва.

З огляду на викладене, термін дії
Договору оренди нерухомого майна,
укладеного між управлінням
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради та ПП «Укравтоком» № 3-6521-8
(Д-9) від 14.10.2009 року діє до 14.10.2014 року і
підстав для звільнення і повернення
об'єкта оренди немає.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
року № 12 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
( найм) майна». Відповідно до п.4.4
зазначеної Постанови « пунктом 5
Прикінцевих положень Закону України
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні» передбачено, що
термін договорів оренди державного та
комунального майна для суб'єктів
малого підприємництва, укладених до
набрання чинності цим Законом, слід
вважати продовженими до п'яти років з
дня укладення, якщо орендар не пропонує
менший термін. Обов'язковість
виконання зазначеного законодавчого
припису не ставиться у залежність від
намірів орендодавця використовувати
майно для власних потреб або будь-яких
інших обставин, за винятком
пропонування орендарем меншого, ніж
п'ять років, строку продовження
договорів оренди державного та
комунального майна».

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладені обставини,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити за
безпідставністю.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,35,36, 43,49,82, 83,84,85 ,
ГПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів до Львівського
апеляційного господарського суду .

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 27.02.2014 року.

Суддя
Березяк Н.Є.